— 235 - 



havde Bi-Karstrenge; af de 7 islandske Individer havde de 3 ingen, 

 de 4 henholdsvis hver 1, 1, 1 og 4 Bi -Karstrenge; af de 8 grøn- 

 landske Planter havde 2 ingen, de 6 henholdsvis hver 1, 1, 2, 2, 2 

 og 2 Bi-Karstrenge. Hvad Styrkevævet angaar, har A. alpina de 

 samme Strenge som A. caespitosa, men de er gennemgaaende 

 svagere. Ledcellerne i Bunden af Oversidens Furer grænser ikke 

 altid op til det underliggende Styrkevæv, men kan være adskilt fra 

 dette ved et Lag tyndvæggede Geller, der vist i Beglen er Saftceller, 

 sjældnere Grønceller. Bladene er ikke saa skarpt ru som hos 

 A. caespitosa, idet Smaatornene ud for Bladrandenes og Ribbernes 

 Styrkevæv er meget færre end hos denne; de er desuden svagere 

 og ikke saa stærkt rettede mod Bladets Spids, men mere oprette. 

 I mange Tilfælde var der paa Hudcellerne mellem Smaatornene en 

 begyndende Papildannelse. Papillerne paa Hudcellerne ud for Grøn- 

 vævet paa Bladoversiden var stedse talrige og gennemgaaende 

 kraftigere end hos A. caespitosa; derimod fandt jeg ingen Smaa- 

 torne paa denne Del af Huden. Huden ud for Grønvævet paa 

 Bladundersiden var kun i enkelte Tilfælde udstyret med ganske 

 faa Spalteaabninger og ligeledes fandtes der her kun i enkelte Til- 

 fælde nogle faa Smaatorne. 



Sammenfatter vi nu disse Bemærkninger, kan man sige, at i 

 Sammenligning med A. caespitosa paa solaabne Lokaliteter hos os 

 er Bladene hos A. alpina mindre og mindre ru, idet Smaatornene 

 i Bladrandene og paa'Ribbekanterne er færre og svagere, endvidere 

 er Bi -Karstrengenes Antal langt færre, Styrkevævet er svagere og 

 der er langt færre Spalteaabninger og Smaatorne ud for Grønvævet 

 paa Bladundersiden, derimod synes Papillerne paa Huden ud for 

 Grønvævet paa Bladoversiden at være kraftigere og i hvert Tilfælde 

 er de baade talrigere og kraftigere end hos A. caespitosa var. brevi- 

 folia paa Færøerne og Island. 



Ogsaa fra andre højnordiske Egne har jeg haft Lejlighed til at 

 undersøge A. alpina, saaledes fra Novaja Semlja, Spitsbergen, Nord- 

 skandinavien og Bjørneøen; i de fleste Tilfælde havde de under- 

 søgte Eksemplarer et betydelig svagere Papiludstyr end Individerne 

 fra Færøerne, Island og Grønland, og stemte i denne Henseende 

 mere overens med de højnordiske Individer af A. caespitosa var. 

 brev i 'folia. 



