— 281 — 



Blivende Axelblade hos Bøgen. 



Af 



Ove Paulsen. 



Bøgens Knopskæl er som bekendt Axelblade. De nederste af 

 dem sidder tæt sammen og mangler Bladplade. Først imellem det 

 ottende — tolvte Par Axelblade viser der sig en lille Bladplade, og 

 ved de følgende bliver den større og større (John Lubbock S. 

 130, Henry S. 317). — De ydre Knopskæl er korte, brede, 

 haarde og brune, de indre er smallere og kun haarde og brune i 

 Spidsen, som er udsat for Luftens Indvirkning. Naar Knoppen 

 springer ud og Bladene kommer frem for Lyset, ses disse indre 

 Knopskæl siddende parvis ved Bladenes Grund. De sidder skævt, 

 idet deres Tilhæftningslinje fra Bladgrunden viser skraat nedad paa 

 Grenen. — Efter Løvspringet falder alle Axelbladene som bekendt 

 af, de er hvad man kalder „stipulæ cadueæ". Det er dog et 

 temmelig almindeligt Fænomen, at nogle af dem udvikler sig til 

 blivende Axelblade, men dette findes intetsteds i Litteraturen be- 

 skrevet, og jeg mener derfor, det kan have nogen Interesse at om- 

 tale det nøjere. Jeg har kun fundet det nævnt to Steder. I 

 Botanisk Tidsskrifts 4de Bind staar der i Referatet af Mødet d. 5te 

 November 1868, at Dr. Heiberg fremlagde nogle Grene af Fagus 

 silvatica, „hvis Blade havde blivende Axelblade, af hvilke navnlig 

 det ene var stort og læderagtigt." Dernæst siger M. Kronfeld 

 (1. c. S. 70): „. . . . weil ein wesentlicher Unterschied zwischen 

 bleibenden und vergänglichen Stipulen nicht besteht und solche der 

 letzteren Art unter Umständen persistiren können. So liegt im 

 Herbarium der hiesigen Universitätssammlung ein Zweig von Fagus 

 silvatica (leg. dr. de Wettstein) auf, an dem jedes Hauptblatt mit 

 rund umschnittenen, dicklaubigen Nebenblättern versehen erscheint." 

 — Mange Andre har naturligvis set det samme : — saaledes findes 



