samler alt, hvad der herom er kendt gennem tidligere Undersøgelser 

 af Schimper og Berggren (1. c), sammen med egne Resultater 

 af Iagttagelser fra Kulturer. Der dannes Rhizoider 1) fra Spidsen 

 af de sædvanlige, fastsiddende Blade (saaledes som ogsaa iagttaget 

 af mig, se ovenfor S. 317), 2) fra Perikætialbladene og 3) fra let 

 affalderide Yngleblade, der sidder paa særlige Grene. Navnlig disse 

 sidste har naturligvis Interesse i denne Sammenhæng. Skuddene 

 med Yngleblade skal ifølge Gor rens ikke sjælden forekomme 

 enkeltvis og spredte imellem de normale Skud, Ynglebladene er 

 mindre end de normale Blade, men ligner dem ellers i Formen ; 

 paa Indersidens øverste Del og paa Basis af Ydersiden findes klo- 

 rofylførende Nematogoner, der ved de Kulturer, Gor rens har 

 bragt i Stand, hurtig (og væsentlig hurtigere end hos de sædvanlige 

 Blade) er voksede ud til Protonematraade, paa hvilke der opstaar 

 unge Planter. 



Jeg maa tilstaa, at jeg aldrig har set de af Gor ren s omtalte 

 Yngleblade bærende Skud. Derimod har jeg mangfoldige Gange 

 i Naturen paa dertil egnede Lokaliteter, saaledes især gamle og 

 ikke mere befærdede Veje i Heden, fundet løsrevne Blade, der ikke 

 syntes mig forskellige fra normale Blade, og paa hvilke der ved 

 nærmere Undersøgelse viste sig at være dannet Protonema (fra 

 Spids eller Basis) med ganske spæde Planter. Desværre har jeg 

 kun samlet Materiale om Sommeren, der næppe er den rette Tid 

 for Studiet af disse Formeringsforhold, som vist bedst kan følges i 

 det tidlige Foraar. Om nu disse Blade virkelig er Yngleblade eller 

 sædvanlige Blade, kan jeg ikke afgøre, men der synes mig ikke at 

 være stort til Hinder for, at de normale Blade kan besørge den 

 vegetative Formering, saa meget des mindre som der ej alene kan 

 fmdes Blade spredt ud over Jordsmonnet og langt fra Tuer af 

 Leucobryum, men ogsaa korte og vandret liggende Grene, fra hvilke 

 der ved Skuddannelse fra Bladhjørnerne opstaar nye smaa Tuer, 

 hvis Grene staar meget tæt. De Faktorer, der bevirker Løsrivning 

 af Blade og Skud, af Leucobryum saavel som af Dicranum-Avter 

 og Weber a nutans, er vel de samme, som sønderbryder visse Cla- 

 donia-Avters Podetier, saaledes at disses Brudstykker iværksætter 

 den vegetative Formering (se Botan. Tidsskr., 23. Bd., S. 12). Dyrs 

 Færden i Heden, Vindens Tumlen med Hedebuskenes Grene, saa- 

 ledes at disse slaar over paa Mostuerne, og endelig forskellige Kul- 

 turforhold kan bevirke Løsrivningen af Skud og Blade. Vinden 

 besørger da Transporten af dem. 



21* 



