VIII — 



den overalt i stor Mængde forekommende P. acaulis (L.) Jacq., der endog paa 

 sine Steder vover sig udenfor sit Element og ud paa Enge og Marker, dog al- 

 drig i stor Afstand fra Skoven. Hist og her, undertiden i talløse Exemplarer, 

 staar Hybriden P. acaulis x officinalis (Gren. & Godr.) = P. variabilis (Goupil, 

 Ann. soc. Linn. Paris 1825. p. 294) (cfr. Langes Haandb. i d. dsk. Flora IV, 532; 

 A. Tullberg p. anf. St. p. 138 og O. Gelert p. anf. St. p. 142) »). 



Som Varieteter af denne Hybrid nævner Joh. Lange (Haandbog i d. dsk. 

 Flora IV, p. 532) y expallens Saaby (Bot. Tidsskr. 14, p. 157) og â radiciflora Lge. 

 (Bot. Tidsskr. 10, p. 237) fundne paa Møen ved Aalebækgaarden ; men at angive 

 Voxesteder for disse paa Møens Klint vil være ensbetydende med at nævne 

 samtlige Skovstrækninger, fra den nordligste Spids af Lilleklint (Aalebækgaarden) 

 til den sydligste af Storeklint, dog med Undtagelse af Naaletræskovene paa 

 Aborrebjerget, hvor Hybriden ikke forekommer. De træffes hist og her mellem 

 Typeformen. P. acaulis X officinalis y, expallens med meget lysgul Krone er en 

 konstant Varietet, hvilket ikke ganske kan siges om v. radiciflora med enlige 

 Blomster paa Blomsterstilke fra Rodstokken, der ved Omplantning i anden 

 Jordbund og under andre Forhold kan frembringe Blomsterskaft og Skærm lige- 

 som Typeformen. Det samme kan ogsaa ske med P. officinalis ß, subacaulis 

 Doell. — løvrigt har jeg iagttaget hos indplantede Exemplarer af den førstnævnte 

 Varietet (radiciflora), at de tidlig om Foraaret har vist enblomstrede Blomster- 

 stilke, men senere i Blomstringsperioden har skudt Skaft og Skærm fra Blad- 

 rosettens Midte. 



Næsten overalt, hvor P. acaulis og P. officinalis (den første altid i Over- 

 flødighed, den sidste spredt) fandtes blandede eller i Nærheden af hinanden, 

 var Hybriden ogsaa til Stede; voxede de to Arter derimod i større Afstand 

 fra hinanden, havde det sin Interesse at iagttage, at medens P. acaulis X P. 

 officinalis ofte fandtes mellem P. acaulis alene, fandtes den intet Steds, hvor 

 P. officinalis var Eneherre, hvilket synes at tyde paa, at P. acaulis er den 

 befrugtede, og P. officinalis den befrugtende Plante; et Forhold, som ogsaa 

 Tullberg omtaler (Bot. Not. 1876, pag. 138). 



l ) At den er en Hybrid og fremkommen ved.Krydsning af de to nævnte Arter, 

 er der ingen Tvivl om, cfr. Pax (Monogr. Übers, d. G. Primula 1888, p. 112) ; 

 Beyer (Abh. d. bot. Vereins f. d. Prov. Brandenb. 1887, p. 24), og at den 

 er synonym med P. variabilis Goupil (Ann. soc. Linn. Paris 1825. p. 294, 

 t. 4) bekræfter Gren. & Godr. (Fl. II, 448) og Muret (in Reuter, Fl. v. 

 Südtyrol p. 19 ex Kerner). Den er i alle Karakterer intermediær, træffes 

 vistnok overalt, hvor de 2 Stamarter mødes, og er, naar undtages Kronens 

 Farve, efter mine Iagttagelser egentlig ikke meget varierende i Form og 

 Karaktermærker, (Tullberg bemærker dog paa anf. St. p. 198, at den snart 

 nærmer sig den ene, snart den anden af Forældrene). — Den frembringer, 

 om end maaske sparsomt, spiredygtigt Frø, og flere af de deraf fremkomne 

 Planter svarer næsten ganske til Moderplanten, ifølge Forsøg, jeg har foretaget 

 med indplantede Exemplarer fra Møen (velvilligst sendt mig 1897 af Hr. Baron 

 Rosenkrantz). Af de til nævnte Forsøg benyttede 6 Planter gav kun 1 

 spiredygtige Frø, medens de 5 var golde. Om det er denne delvis fertile og 

 delvis sterile Tilstand, der har givet afd. Prof. Lange Grund til Antagelse 

 af en Hybrid og en konstant Art med de samme Karakterer, eller om P. 

 variabilis Goupil alligevel er en selvstændig Art, (Rochebrune (Bull. soc. 

 bot. Fr. 9, p. 257 og 10, p. 565) og Lehel (Bull. 11, p. 87) cfr. Joh. Lange 

 (Bot. Tidsskr. 14, v. 155)) skal jeg ikke kunne sige, men at en Plante med 

 P. variabilis GoupiPs Karakterer kan frembringes ved Krydsning i Naturen 

 af P. acaulis (L.) Jacq. og P. officinalis (L.) Jacq., og at denne Hybrid kan 

 bære spiredygtige Frø, er efter min Iagttagelse hævet over al Tvivl. 



