X 



Af begge de førstnævnte Hybrider har jeg høstet spiredygtigt Frø, medens 

 dette hidtil ikke er lykkedes mig for Hybriden P. elatior X officinalis. Denne 

 Mangel paa spiredygtigt Frø synes ogsaa at faa nogen Bekræftelse deri, at 

 medens de to andre Hybrider ofte træffes i smaa Grupper, har jeg, hvor jeg 

 har fundet sidstnævnte Hybrid, saavel paa Møen som flere Steder i Sydsjælland, 

 kun truffet den enkeltvis; saa meget mere har det overrasket mig at se de 

 gode Resultater af Ljungströms Undersøgelser af Pollenkornene hos denne 

 Hybrid 1 ). P. elatior X P. officinalis Muret (Reuter pl. vase. de Genève p. 143) 

 anses almindelig for at være identisk med P. unicolor No 1te (i Hansens 

 Herb. Nr. 1159), cfr. Joh. Lange (Haandbog i d. dsk. Flora IV., p. 530 og 

 Bot. Tidss. 14, p. 152), O. Gelert (Bot. Ticlss. 21, p. 151), Pax (Mon. Übrs. 

 d. A. d. G. Primula 1888, p. 112). 



Med Hensyn til Primulaernes (af Primula veris Gruppen) Tilbøjelighed til 

 Variering, er der næppe nogen Plante i vor Flora, der, i det mindste for Bla- 

 denes Vedkommende, gør dem Rangen stridig, i hvor vel de typiske Bladformer 

 for hver Art er ret ejendommelige; dog skal det bemærkes, at Bladformen 

 hos P. acaulis er nogenlunde konstant, medens den største Variationsevne maa 

 tillægges P. officinalis 2 ). Jeg vil derfor indskrænke mig til at omtale nogle 

 Variationer i Blomsten hos de tre Hovedalter. 



P. acaulis (L ) Jacq. Kronen varierer i Størrelse fra P/2 til 4 Centimeter 

 i Diameier. Det er ikke sjældent at træffe P. acaulis blomstrende sent paa 

 Efteraaret og i Løbet af Vinteren, men Blomsterne er da smaa og af mørkere 

 gul Farve end de Blomster, der fremkommer til normale Tider, (f. serotina 

 Lj ung ström. Bot. Not. 1885, p. 175). Farven, der normalt er lysgul, kan 

 være snehvid (f. alba\), hvid overgaaende til gult (f. lactea Ljungst.), meget lys 

 crêmegul med grønne, gulgrønne eller helt manglende Svælgpletter (f. decoloratal) 

 og rød med Overgange til gul (f. colorata Ljungström). Formen er fladkravet, 

 med stærkt indsnøret Svælg; kun hos f. decolorata er denne Karakter mindre 

 udpræget og Kronen noget tragtformet. Bægeret er hos Farvevarieterne næsten 

 altid typisk, i hvert Tilfælde er Afvigelserne mindre iøjnefaldende. Primula 

 elatior (L.) Jacq. 3 ) varierer væsenligst i Kronfligenes Form og Stilling. Er 

 Fligene smalle (f. angustiloba Ljungström), viser Indskæringen mellem disse sig 

 undertiden saa tydeligt, at Kronen faar Udseende af at være frikronbladet; er 

 de brede, (f. latiloba Ljungström), skjules, i extreme Former, Indskæringen helt. 

 En fladkravet Form med stærkt bølgede Kronflige (f. undulatus!) voxer i Skoven 

 „Friheden" ved Herlufsholm. En monstrøs Form (f. calycantha Lge.), hvor 



*) I Bot. Not. 1888, p. 14, meddeler E. Ljungström Resultatet af sine 

 Undersøgelser : P. acaulis X officinalis 26—32 % gode Korn, P. elatior X 

 officinalis 31—36 % gode Korn. I et Exemplar af P. elatior X per -officinalis 

 fra Skaane endog 45% gode Korn og P. acaulis X elatior 78% gode Korn. 



2 ) M. Brenner har efter Bladene opstillet en Række Former af P. officinalis 

 i sin Afhandling „Om variationsförmagan hos Primula officinalis (L.) Jacq. 

 i Finland". (Meddel, for Soc. par Fauna et Flora fenn. 1886, p. 14). 



3 ) Primula elatior benævnes almindeligt paa Dansk „Fladkravet Ko- 

 driver" (Joh. Lange, Haandbog i d. elsk. Flora IV., p. 531) og Kronen 

 beskrives som „fladkravet". Hvad Navnet angaar, har det jo mindre at 

 sige, naar man kun véd, hvilken Art man derved vil betegne, men i Be- 

 skrivelsen gaar det næppe an at kalde Kronen fladkravet; typisk er Kronen 

 mer eller mindre tragtformet med noget indad hvælvede Flige, og staar 

 saaledes, hvad Formen angaar, mellem P. acaulis (fladkravet) og P. offici- 

 nalis (hulkravet). 



