XI 



Bægeret er omdannet, saa at det i Form og Farve er lig Kronen, dyrkes af og 

 til i Haver og forekommer forvildet derfra. Bægerets Form variererer, ligesom 

 hos foregaaende, meget lidt. Primula officinalis (L.) Jacq. varierer i alle 

 Plantens Dele mere end nogen af de foregaaende. — En meget smaablomstret 

 Form (f. parviflöral) voxer paa Hovedmosebakkerne ved Næstved. Et Exemplar 

 med flad Krave (f. liippocratifloral) fandt jeg i „Kohaven" ved Næstved. Kro- 

 nens Farve varierer fra lysgult med grøngule eller manglende Svælg-pletter 

 (f. concolerl) til dybgul, med saa stærkt udviklede Svælgpletter, at de med deres 

 rødgule Farve dække indtil Halvdelen af Kronen indvendig. Medens de lysgule 

 Blomster i Reglen er temmelig smaa, er de mørkgule almindeligt meget store; 

 (f. rubriflora Lge.) med orangerøde Blomster, træffes hist og her ved Vejgrøfter. 

 Bægeret varierer ligeledes meget: Med brede, indbøjede Flige, næsten kugle- 

 formet (f. globulatal Fig. 1), med store, vidtaabne og udstaaende Flige (f. pa- 

 tulal Fig. 2), med store, vidtaabne og udadbøjede Flige (f. campanulatal Fig. 3), 

 smalt, langt, valseformet, med korte Flige, naaende op til Kronens Krave 

 (f. longicalyx, Ljungström, Fig. 4), kort, aabent, Vs— V4 af Kronrørets Længde 

 (f. brevicalyx, Ljungström, Fig. 5), stort, opblæst, med indadbøjede Flige (f. infiata, 

 Ledebour, Fl. Rossica, Fig. 6). Disse er de extreme Former, medens der findes 



Fig. 1 2 3 4 5 6 7 



Overgang mellem dem alle. Formen V. off. var. Baagøeana Lge. (Joh. Lange, 

 Haandbog i d. dsk. Flora IV., Tillæg 1897, p. 26) skiller sig fra Typen i flere 

 Henseender, og er maaske en egen Art. Fig. 7 '). 



Nogle Bemærkninger om Hybriderne. 



Som tidligere omtalt, kan P. acaulis under visse Forhold bære Skærm, 

 (f. caulesccns) , der er alsidig. Evnen til at danne en saadan Skærmform, 

 synes den at meddele de Hybrider, til hvilke den er en af Stamplanterne; 



4 ) Bladpladen er forholdsvis smal, grovf rundtakket tandet, jævnt nedløbende 

 i en bred, vinget Bladstilk; Bægeret har Karakterer efter alle P. veris 

 Arter: langt, valseformet, sluttende tæt til Kronrøret, overalt haaret som 

 hos P. officinalis, med grønne, skarpe Kanter og lysere Mellemrum som hos 

 P. elatior, og med meget lange, smalt lancetformede, spidse Flige som hos 

 P. acaulis, der naar op til eller udover Kronen, der er noget mindre end 

 typisk P. officinalis. Den frembringer spiredygtigt Frø, og er ingen Hybrid. 

 Den voxer paa en Grøftekant ved Præstøvejen y U Mil 0. f. Næstved og blev 

 funden i Foraaret 1895. 



Wallroth (Sched. crit. de plant. FL Halensis select., p. 80) deler 

 P. officinalis i to Grupper: 1) Planter med omvendt ægformet, næsten 

 klokkeformet Bæger og ægformede butte Bægertænder, og 2) Planter med 

 aflangt Bæger og aflange, smalle, spidse Tænder. Varieteten Baagøeana 

 Lge. er maaske en extrem Form af denne Gruppe. 



