XII 



allerede derved er P. acaulis X elatior og P. acaulis X officinalis lette at skelne 

 saavel fra P. elatior og P. officinalis, som fra Hybrider mellem disse, der alle 

 bærer ensidig Skærm 1 ). Ogsaa P. elatior har sin Ejendommelighed i det 

 aabne, glatte Svælg, hvor Kronens Krave jævnt gaar over i Røret, en Karakter, 

 som den synes at meddele de Hybrider, til hvilke den er en af Stamplanterne. 

 Herved skelnes P. acaulis X elatior let fra P. acaulis f. caulescens, der. som en 

 Form af P. acaulis, selvfølgelig har dennes stærkt indsnørede Svælg 2 ), endvidere 

 P. elatior X officinalis som Regel, og da særlig de mier o style Former, fra 

 P. officinalis, og endelig P. acaulis X elatior fra P. acaulis X officinalis. 



P. elatior X P. officinalis er blandt alle Prinmlahybriderne den mest varie- 

 rende eller dog den , der danner de mindst begrænsede Overgange fra den ene 

 Stamart til den anden, de lyse og microstyle Former til P. elatior, og de 

 mørkere og macrostyle Former — der kan vise Antydning af Indsnøring i 

 Svælget — til P. officinalis. Hertil kommer, at medens de to andre Hybrider, 

 i Formen af deres Skærme, let skelnes fra begge deres Stamarter, har P. ela- 

 tior X officinalis denne tilfælles med begge sine Stamarter. Den mest af- 

 vigende Form er en udmærket Varietet med meget smaa straagule Blomster (f. 

 micranthal), rimeligvis fremkommen ved Krydsning mellem P. elatior og en 

 smaablomstret Form af P. officinalis f. concolor 3 ) 



For at nævne de væsentligste Karaktermærker hos Primulahybriderne og 

 hvorved de lettest skelnes under Exkursionen, skal jeg. idet jeg ser bort fra 

 Bladformerne, anføre: 



P. acaulis X elatior : alsidig, aaben Skærm, Kronen stor, tildels fladkravet, lys 

 cremegul, uden Svælgknuder. 



P. acaulis X officinalis: alsidig, aaben Skærm, Kronen mindre end foregaaende, 

 noget hulkravet, citrongul, undertiden straagul, med Svælgknuder. 



P. elatior X officinalis: ensidig, nikkende Skærm, Kronen som en storaaben 

 P. officinalis, varierende hen imod Elatiorform, uden eller med nogen An- 

 tydning til Svælgknuder. 



I Terrænet opdages denne Hybrid lettest, naar den søges før P. officinalis 



blomstrer, og skelnes allerede i Afstand ved de mørkere Kroner fra P. elatior. 



x ) Naar afd. Prof. J. Lange (Haandb. i d. dsk. Fl. IV, p. 530) betegner Skærmen 

 hos P. officinalis som alsidig, maa det vel forstaas saaledes, at Skærmen, 

 der under Blomstringens første Periode typisk er ensidig, mod Slutningen 

 retter Blomsterstilkene opad og da bliver alsidig; under Frugtmodningen 

 staar de tæt samlede og stivt oprette. I sjældent forekommende Tilfælde 

 kan dog saavel P. officinalis som P. elatior bære alsidige Blomsterskærme. 



2 ) Denne Indsnøring af Svælget, der er saa karakteristisk hos P. officinalis og 

 endnu mere udviklet hos P. acaulis, dannes af 10 saakaldte „Svælgknuder", 

 der dog ikke er Fortykkelser, men smaa Indtryk paa Kronfligenes Bagflade 

 i Skellet mellem Krave og Rør, og som viser sig indvendig som smaa 

 Knuder eller rettere Pukler, to for hver Flig. Indsnøring af Svælget er 

 mest fremtrædende hos alle macrostyle Former. 



3 ) Som Forsøg beplantede jeg 1895 et Bed med alle tre Primulaarter, saavel 

 m aer o style som micro'style Former af hver Art, mellem hverandre; 

 der fremkom ogsaa enkelte hybride Planter, som jeg lod staa mellem Arterne, 

 og i Foraaret 1900 viste der sig en Plante, som utvivlsomt var en Dobbelt- 

 hybrid (P. acaulis X officinalis) X elatior. 



