— LXI — 



meget udprægede Myrica-Moser, betinger, at disse bedst opfattes som en særlig 

 Form af Græsmoser, karakteriseret af Myrica eller andre lave Buskvækster. 

 Aarsagen til, at disse har faaet Lov til at træde saa stærkt frem, er naturligvis 

 den ejendommelige Benyttelse af de paagældende Lodder; man kan ikke an- 

 vende Leen, og Kreaturerne æder af forskellige Grunde ikke Buskene, hverken 

 Myrica med dens ejendommelige aromatiske Egenskaber eller Juniperus med 

 dens stikkende Naale. Paa ganske enkelte Steder af Omraadet (t. Eks. ved 

 Vammen) vokser der paa meget gamle Kreaturgange virkelig Krat frem. For- 

 uden de ovennævnte lave Buske bestaar de af Betula pubescens og Alnus 

 glutinosa, der naar en Højde af ca. 3 M. Disse to Træ-Arter, der ligesom Pile- 

 Arter ædes paa andre Kreaturgange, vistnok i alt Fald af Faar. har især Lej- 

 lighed til at komme frem, hvor Kreaturgangene, f. Eks. ved særlig talrige Grave 

 og Grøfter, er vanskelig tilgængelige eller slet ikke til at benytte. I disse Krat 

 har man uden Tvivl en Art Prøve paa, hvorledes Vegetationen paa „Engene" 

 langs Skals Aa til Slutning vilde arte sig, om man fuldstændig udelukkede en- 

 hver Indflydelse fra Menneskets Side. 



Foruden egentlige Enge og Græsmoser findes ogsaa hist og her Lyng- 

 moser i Skals-Aa-Dalens Omraade: i Nærheden af Aaens Udspring, i Sjørring 

 Kær, ved Bisdal, mellem Klejtrup og Hærup, ved Pederstrup o. enk. a. Steder. 

 Paa intet Sted støder disse Humusarealer dog direkte op til Aaen. Af særlig 

 Interesse er den ca. 70 Tdr. Ld. store Lyngmose ved Fousingø, i Skals-Aa- 

 Dalens østlige Ende; strængt taget ligger den udenfor Omraadet, thi omtrent 

 paa dette Sted er Vandskellet mellem Skals Aa og et Tilløb til Nørre Aa. 

 Endnu er Sphagnum-Massen vel i Vækst, men Calluna, Erica, Empetrum og 

 paa sine Steder Myrica dominerer Overfladens Tone og Karakter; Mosen be- 

 nævnes derfor bedst Lyngmose. løvrigt har den alle Lyng-(Høj-)mosens Karak- 

 terer, som jeg ikke her skal opholde mig ved. Mod Mosens Kanter tiltager 

 Myrica og Calluna i Mængde og frodig Vækst, Myrica forholdsvis mest; der 

 dannes et ca. 20 Alen bredt Myrica-Bælte, som gaar forud for den Krat- 

 Vegetation, der omgiver Mosen. Betula pubescens vandrer ud i Myrica-Bæ\tet, 

 saa at Grænsen mellem dette og Krattet bliver ganske udvisket. Krattet bestaar 

 især af Betula pubescens og B. verrucosa, Salix cinerea, Sorbus Aucuparia, 

 Juniperus, Rhamnus Frangula, Populus tremula; det aftager i Højde udefter 

 Myrica- Bæltet. 



Medens den nævnte Mose sikkert er meget dyb, er andre Lyngmoser i 

 Omraadet kun grunde, saaledes Sjørring Kær; her er Molinia overordentlig 

 fremtrædende ved Siden af Lyngmosens øvrige Planter. Lyngmoserne finder 

 kun Anvendelse til Tørveskæring eller ligger ganske ubenyttede hen, saaledes 

 Mosen ved Fousingø. 



Modet den 8. Marts 1902. 

 Mag. sc. Morten P. Porsild foreviste en ny Mik roskop -Tubus h older. 

 Apparatet ender forneden i en Tandstang, som passer i Søjlen paa et Leitz'sk 

 Præparer-Mikroskop ; foroven har det en almindelig Tubus med Udtræk og 

 Drevskrue. Lidt nedenfor Midten findes et Charnier, som tillader, at Tubus 

 lægges parallelt med Objektbordet. Nedenunder dette findes et Drejeled, ved 

 hvilket hele Tubus kan drejes frit til alle Sider. Der opnaas altsaa ved dette 

 Apparat, at man kan benytte et Lupestativ som Hjælpe- og Præparer-Mikroskop, 

 og ved Charnieret og Drejeleddet faar man et Aflæse- og Aquarium-Mikroskop, 

 som kan være til Nytte i alle saadanne Tilfælde, hvor man ønsker at studere 



