- 43 — 



Lyngheden. 



Lyngheden træffes mange Steder mere eller mindre frodig ud- 

 viklet navnlig i den nederste Del af Lien, i Lavamarkerne og som 

 Undervegetation i Birkekrattet. Heden er som oftest blandet, og 

 de dominerende Arter forekommer hyppig i pletvis udbredte rene 

 Samlag indblandede mellem hverandre. Ren Empetrum-Hede og 

 ren Vaccinium-Hede er hyppige, men ren Calluna-Hede er sjælden. 

 Arctostaphylus forekommer i Regelen i pletvis udbredte rene Be- 

 stande blandt de øvrige Hede-Samlag. Navnlig var Lyngheden 

 frodig udviklet i Oræfi og kun her traf jeg Arctostaphylus. 



Som Eksempel paa Lyngheden som Undervegetation i Birke- 

 krattet kan nævnes Bsejarstaöur, hvor Lynghedens Karakterplanter 

 voksede i pletvis udbredte rene Samlag (cfr. p. 48). I de lune 

 Lier i Skaptafell og navnlig i den nedre Del forekom en frodig 

 Lyngvegetation, hvis dominerende Arter var følgende: 



Vaccinium uliginosum. Galluna vulgaris. 

 Empetrum nigrum. 



Desuden forekom mindre Eksemplarer af Salix lanata og Salix 

 phylicifolia. Indblandede i Lyngheden forekom de samme Arter 

 som i Pilekrattet (cfr. p. 44). Denne Lynghede dækker betydelige 

 Strækninger afvekslende med Pilekrat og Birkekrat, og muligt er 

 det, at noget af den er en blottet Kratbund. 



I en gammel Lavamark i Nærheden af Skaptå havde Lyngheden 

 betydelig Udbredelse især paa de lavere liggende Strækninger. 

 Dominerende var: 



Galluna vulgaris. Empetrum nigrum, 



der forekom omtrent i lige Mængde og for det meste dannede 

 pletvis udbredte rene Samlag. 

 Subdominerende var: 



Salix herbacea. Juncus trifidus. 



Dryas octopetala. Galium verum. 



Hist og her forekom enkelte Eksemplarer af 



Vaccinium uliginosum. Salix lanata o. fl. 



Lyng-Rudemark. I den nævnte Lavamark saa jeg et enkelt 

 Sted, i en Lavning af betydelig Størrelse, hvor Jordbunden bestod 

 af Ler, en fuldt tilvokset Rudemark af karakteristisk Udseende. 



