— 49 — 



Alchemilla alpina. 

 Alchemilla vulgaris. 

 Leontodon autumnalis. 

 Geranium silvaticum. 



Aira flexuosa. 

 Trifolium repens. 

 Polygonum viviparum. 

 Alectorolophus minor o. fit. 



Veronica officinalis. 



Dette Krat som Helhed betragtet er ubetinget det smukkeste 

 Krat jeg har set paa Island; rigtignok naar Birken ikke her saa 

 store Dimensioner som i Hallormsstaöarskoven i Øst-Island, men i 

 denne Skov, der dog har meget større Udstrækning, findes der 

 næppe noget Parti saa smukt som Bsejarstaöarskoven. At Krattet 

 er saa frodigt, viser tydelig, at Livsvilkaarene for Birken er gode 

 her. Trods Stedets Beliggenhed inde mellem Gletscherne, er Som- 

 mervarmen betydelig, navnlig da Lien har sydlig Eksposition. I 

 det nærliggende Skaptafell viste et Thermometer med sort Kugle, 

 der laa imellem Bundvegetationen i Pilekrattet, 20° G. (den 11. Aug. 

 omtr. Kl. 1 om Dagen). Lignende Varmegrader maa sikkert fore- 

 komme i Jokulfell. Hvad Snedække om Vinteren angaar, kan jeg 

 ingen Oplysninger give. Hvad der i første Linje maaske er Hoved- 

 grunden til, at Krattet ser saa smukt ud, er, at det i flere Aar- 

 hundreder ikke er bleven rørt af Mennesker og Faar. Rigtignok 

 skal der i Oldtiden have været en Gaard og endog en Annex-Kirke 

 i Jökulfell (cfr. E. Olafsens Rejsebog p. 781 og Thoroddsen 1. c), 

 men fra det 14. Aarhundrede skal Gaarden have været ubeboet. 

 Om der nogensinde har været nogen Gaard i Jökulfell er uden 

 Betydning, idet, naar vi slaar fast, at der ingen Beboelse har været 

 siden det 14. Aarhundrede, alle Mærker efter Kulturens Indvirkning 

 paa Krattet da vilde være forsvundne. Skovhugst er temmelig sikkert 

 udelukket baade paa Grund af den betydelige Vejlængde og ogsaa 

 derved, at der ved Gaarden Skaptafell, hvortil Baejarstaöur hører, 

 findes rigeligt Krat, og man plejer jo først at bruge op de nærlig- 

 gende Krat, og først naar disse er ødelagt, at hente fra de fjærnere. 

 Krattet viser ingen Mærker paa, at det har været hugget, og det 

 har sikkerlig staaet urørt af Mennesker, om ikke bestandig, saa 

 fra det 14. Aarhundrede, hvad der i Grunden kommer ud paa et. 

 Faaregræsning om Vinteren er paa Grund af den betydelige Af- 

 stand fra Skaptafell absolut udelukket al den Tid, der ikke har 

 staaet en Gaard i Jökulfell. Muligt er det, at der om Sommeren 

 kan forvilde sig nogle Faar til Krattet, men dette spiller ingén 

 Rolle, idet Faarene om Sommeren kun rører Krattets Bundvegeta- 



Botanisk Tidsskrift. 27. Bind. 4 



