— 37 - 



næsten op til selve Bjærgvæggen, og kun et mere eller mindre 

 smalt Bælte, der umiddelbart slutter til selve Klippevæggen, viser 

 sig at være rynkefrit. I Afstand synes saadanne Lier at være 

 gennemfurede af en Mængde parallele Stier. Saadanne Rynker har 

 jeg kun set i lavere, meget stejle Lier, der er bevoksede helt op 

 til Bjærgvæggen og ikke, eller i alt Fald i yderst ringe Grad udsat 

 for Forstyrrelser af Stenraset. En typisk Rynkeli saa jeg ved 

 Gaarden Foss i Fljotshverfi. Jordbunden i en saadan Li er en 

 Mosbund og forholdsvis tynd undtagen ved Lifoden. Hvorledes 

 disse Rynker er dannede, ser jeg mig ikke i Stand til at forklare, 

 da jeg ingen Steder har set noget som helst, der kunde betegnes 

 som Begyndelsesstadium. I saa stejle Lier kunde man maaske 

 formode, at Vegetationsdækkets egen Tyngde, muligvis i Forbindelse 

 med Snetrykket, paa et meget tidligt Udviklingsstadium af Plante- 

 dækket havde foraarsaget dets Rynker, men antagelig bør der 

 ogsaa tages Hensyn til andre Faktorer. Rynkernes Plantedække 

 er ikke ensartet over det hele, idet Randen er bevokset med Elyna 

 Bellardi, Luzula spicata, L. multiflora og Græsarter; men Oversiden 

 er en Græs-Urtemark, hvor Agrostis vulgaris, Rubus saxatilis, Suo 

 cisa pratensis, Geranium silvaticum, Spiræa Ulmaria, Ranunculus 

 acer, Galium verum o. fl. dominerer. 



Græsliens Vegetation er for det meste sammensat af Gramineer 

 som dominerende Arter og dannende et sammenhængende Plante- 

 dække, dog er den mange Steder stærkt blandet med de almindelige 

 Liurter og paa visse Steder vilde Navnet Urteli maaske være mere 

 passende, men da Urterne trods den frodige Vækst og en uhyre 

 stor Individ-Mængde, har en underordnet Betydning i Vegetationens 

 Sammensætning, idet Græs-Arterne danner et sammenhængende 

 Dække, bør de urterige Lier ogsaa regnes til Græslien. De Grami- 

 neer, der forekommer i Græslien, er for det meste de almindelige 

 Li-Græsser, dog med Undtagelse af Fugiebjærgs-Græslien , der i 

 visse Henseender minder om den gødede Græsmark (Tunet) , og 

 afviger fra den almindelige Græsli blandt andet ved den rigelige 

 Forekomst af Poa pratensis og Stellaria media. Forekomsten af 

 Festuca elatior og Avena elatior i Fuglebjærgslien er ogsaa ejen- 

 dommelig for denne; disse to Arter er dog kendte fra et enkelt 

 Sted, hvor de forekom i Mængde. 



Græsliens dominerende Planter er følgende: 

 A. I den almindelige Græsli: 



Agrostis vulgaris. Festuca ovina. 



Anthoxanthum odoratum. Poa alpina. 



