— 35 — 



De fleste af de Tun i Syd-Island, jeg fik Lejlighed til at under- 

 søge inden Høhøstens Tid, var beliggende i Liens umiddelbare 

 Nærhed eller i selve Lien, og deres Vegetation bærer ogsaa i 

 væsentlig Grad Præg af Græsliens Vegetation. 



Som dominerende Arter forekom: 



Aira cæspitosa. Agrostis vulgaris. 



Poa pratensis. Anthoxanthum odoratum. 



Alopecurus geniculatus. Poa alpina. 



Poa trivialis. Trifolium repens. 



Til de dominerende Arter hører ogsaa Tunets sædvanlige 

 Ukrudtsplanter : 



Taraxacum (vulgare). Ranunculus acer. 



Følgende Arter forekommer rigelig og danner ofte lokalt en 

 væsentlig Bestanddel af Vegetationen: 



Poa annua. Equisetum arvense. 



Ranunculus repens. Rumex Acetosa. 



Leontodon autumnalis. Carum Garvi. 



Af de mere hyppigt forekommende indblandede Arter kan end- 

 videre anføres følgende: 



Gerastium vulgare. Luzula spicata. 



Alectorolophus minor. Phleum alpinum. 

 Luzula multiflora. Alchemilla alpina. 



De dominerende Arter forekommer for det meste indblandede 

 mellem hverandre, dog forekommer Alopecurus og Poa trivialis 

 som oftest i rene Bestande ved Grænsen mellem Tunet og Gaards- 

 pladsen, hvor ogsaa Poa annua og Ranunculus repens fortrinsvis 

 forekommer. 



Tunet paa Fellsmuli er en opdyrket. Sandmark, hvis Undergrund 

 dannes af en Lavamark, og store Partier af Tunet har en Vegeta- 

 tion, der ikke kan regnes til den sædvanlige Tunvegetation; de 

 højere liggende Partier var saaledes bevoksede med 



Festuca ovina. Poa alpina. 



Trisetum subspicatum. Garex rigida. 

 Agrostis canina. 



Aira cæspitosa var sjælden i dette Tun og forekom fortrinsvis 

 i umiddelbar Nærhed af Gødningsdyngerne. 



