— 27 — 



Højde. Den nederste Del af Dalen var opfyldt af en Gletscher, 

 der strømmer ned fra Øræfajøkull i en Retning der er omtrent 

 lodret paa Dalens Retning. 



Hyppigst forekommende var: 



Empetmm nigrum. Equisetum variegatum. 



Salix lanata. 



Mindre hyppige var: 



Cerastium alpinum. 

 Alchemilla alpina. 

 Galium silvestre. 

 Gnaphalium supinum. 

 Viola palustris. 

 Agrostis canina. 

 Sagina nivalis. 

 Gystopteris fragilis. 

 Veronica alpina. 

 Phleum alpinum. 

 Taraxacum croceum. 

 Pinguicula vulgaris. 



Sibbaldia procumbens. 

 Polygonum viviparum. 

 Selaginella selaginoides. 

 Festuca ovina. 

 Silene acaulis. 

 Elyna Bellardi. 

 Juncus trifidus. 

 Poa alpina. 

 Thymus Serpyllum. 

 Salix herbacea. 

 Botrychium Lunaria. 



I en Højde af omtrent 480 M. ved de saakaldte „Hellar" 

 (Grotter) forekom en mere artsrig og betydelig frodigere Vegetation 

 paa en gruset-stenet Bund. Trods den højere Beliggenhed nyder 

 denne Vegetation bedre Vilkaar end den længere nede i Lierne og 

 navnlig af den Grund, at den, da den er i Læ af Klippevæggen, ikke 

 er udsat for nogen nævneværdig Forstyrrelse. Skøndt Stedet kaldes 

 „Grotter" og Vegetationen findes tæt udenfor og i selve Aabningen 

 af et Slags store Grotter, har denne Plantevækst dog intet med 

 den sædvanlige Grotte-Vegetation at gøre. Da Stedet ligger saa 

 højt, inde imellem Gletscherne, anfører jeg her de noterede Arter 

 der voksede i skønneste Forvirring: 



Salix lanata. 

 Alchemilla alpina. 

 Polygonum viviparum. 

 Galium silvestre. 

 Euphrasia latifolia. 

 Gnaphalium supinum. 

 Cerastium alpinum. 

 Gentiana aurea. 



Phleum alpinum. 

 Poa alpina. 



Equisetum variegatum. 

 Luzula spicata. 

 Aira alpina. 

 Taraxacum croceum. 

 Erigeron neglectus. 

 Botrychium Lunaria. 



