— 18 - 



„Melar" d. v. s. Elymus-bevokset Land (Elymus arenarius kaldes paa 

 Islandsk melur). Den her nævnte Elymus-Vegetation anvendes 

 endnu af Befolkningen til Indhøstning af det „Islandske Korn" 

 (Islandsk Korn [: Rug] = Frugterne af Elymus arenarius). Indhøst- 

 ningsmaaden er endnu den samme som i Fortiden; antagelig har 

 den holdt sig uforandret fra Landnamstiden. Den er udførlig be- 

 skreven i Eggert Olafssons Rejsebog p. 829 ff. Det islandske Korn 

 høstes endnu baade i Alptaver og Meöalland, men ikke saa almin- 

 delig som i tidligere Tider. 



Paa Strækningen mellem Myrdalssandur og Skaptå er 

 Sandvegetationen meget udbredt baade paa det flade Land, og nær 

 Skaptå er Lavamarkerne mange Steder delvis fyldte med Sand. 

 Vegetationens Udseende er i de væsentlige Træk overalt det samme, 

 idet de dominerende Arter alle Steder er de samme, men nogen 

 og undertiden betydelig Variation finder Sted med Hensyn til de 

 spredtvoksende Arter. Landsandfloraen bestaar af følgende Arter: 



Dominerende : 



Elymus arenarius (danner hyppigt Klitter). 

 Festuca rubra v. arenaria (de fleste Steder sammen 

 med foregaaende Art). 



Hyppigt forekommende: 



Festuca ovina. Juncus balticus. 



Silene maritima. Garex incurva. 



Agrostis alba. Halianthus peploides. 



Mere sjældne: 



Garex rigida. Aira alpina. 



Equisetum arvense. Armeria elongata. 

 Thymus Serpyllum. Arabis petræa. 

 Galamagrostis neglecta. 



Enkelte Steder: 



Rumex Acetosa. Galium boréale. 



R. Acetosella. Stereocaulon sp. 



Sandvegetationens Udvikling. Saa længe Sandm asserne er i 

 stadig Bevægelse, findes ingen Plantevækst, men straks, naar Sandet 

 bliver aflejret paa Steder, hvor der findes roligere Forhold eller en 

 lille Smule Læ, indfinder Elymus arenarius sig som første Plante i 

 den nye Jord; den holder paa det bevægelige Sand og danner saa- 



