14 — 



Hyppigt forekommende er: 



Agrostis alba. 

 Juncus bufonius. 

 Equisetum arvense. 

 Epilobium palustre. 

 Poa annua. 



Stellaria crassifolia. 

 Stellaria media. 



Gerastium vulgare. 

 Polygonum aviculare. 

 Sagina procumbens. 



Mere sjældent træffes: 



Triglochin palustre. 

 Alopecurus fulvus. 

 Scirpus pauciflorus. 

 Eriophorum Scheuchzeri 

 Sedum annuum. 

 Poa glauca. 

 Rumex Acetosa. 



Silene maritima. 

 Phleum alpinum. 

 Myosotis arvensis. 

 Veronica serpyllifolia. 

 Rumex Acetosella. 

 Thy mus Serpyllum. 

 Leontodon. 



Disse mere sjældent forekommende Arter tilhører aldeles ikke 

 de typiske Lerflader men er indvandrede fra de omgivende Samfund. 



Sandvegetationen i Syd-Island har det samme Præg som i de 

 andre Dele af Landet og ligner saaledes i alt væsentligt Sandvege- 

 tationen i Øst-Island (Øst-Isl. Veg.) og paa Snæfellsnes (Snæf. Veg.), 

 men da Syd-Island baade er vanskelig tilgængeligt og dets Vege- 

 tationsforhold hidtil meget ufuldstændig kendte, og Sandfladerne 

 har meget stor Udstrækning, anser jeg det af Vigtighed at give 

 en nærmere Skildring af Forholdene. 



Sandvegetationen falder naturligt i 3 mere eller mindre skarpt 

 adskilte Grupper: 1. Strandsandet, 2. Landsandet eller Flyvesandet 

 og 3. „Sandene" ; disse indtager et meget stort Areal, og skønt deres 

 Overflade er uensartet, dels gruset, dels sandet, tages de med her» 

 da de i flere Henseender er nærmest knyttede til Sandvegetationen. 

 Trods Vegetationens Uensartethed paa Sandene, skildres den her 

 under ét for at give Begreb om Sandenes almindelige Karakter. 



1. Strandsandet. Næsten hele Syd-Islands Kyst er Sandkyst, 

 og Strandsandet findes derfor overalt langs Kysten. Dette Sand 

 er naturligvis opskyllet af Havet, og mange Steder giver det 

 Sandflugten rigelig Næring. Strandsandets Vegetation er yderst 



Sandvegetationen. 



