— 9 — 



derfor gravet Grøfter paa begge Sider af Vejen, som skal modtage 

 Vandet. Disse Grøfter var helt fulde af Vand og Vegetation. Paa 

 store Strækninger langs Vejen var Callitriche verna eneherskende 

 og dækkede Bunden fuldstændig. Andre Steder forekom Vandaks- 

 Arter (Potamogeton filiformis og P. gramineus) meget rigeligt, og 

 Heleocharis palustris var ikke sjælden. 



Kær. 



Kærene har forholdsvis ringe Udbredelse paa Lavlandet i det 

 her skildrede Omraade, idet store Strækninger langs Kysten optages 

 af Sandørkener (se senere p. 19). Kun faa Steder er Kærene dan- 

 nede ved Udfyldning af Søer, de fleste derimod er udviklede paa 

 leret-dyndede Strækninger af de store Flod- og Jøkel-Deltaer. Paa 

 saadanne Steder gaar Vegetationens Udvikling hurtigt frem, saa 

 snart rolige Forhold indtræffer, f. Eks. naar Floden skifter Leje (se 

 Brunasandur p. 23). Ved Sandfell saa jeg en tydelig Begyndelse til 

 en saadan Engdannelse paa et smalt Bælte nærmest Skeiöara. 

 Floden havde for kort Tid siden flyttet sig lidt mod Vest; paa det 

 derved tørlagte Areal havde nu allerede Kærplanternes Fortrop, 

 der her dannedes af Eriophorum Scheuchzeri og E. angustifolium x ), 

 indfundet sig og dannet pletvis udbredt tæt Vegetation. Star- 

 Arterne følger hurtig efter, navnlig Carex Lyngbyei. Paa saadanne 

 Steder staar der en evig Kamp mellem Vegetationen og Floderne. 

 Flytter Floden sig det ene Aar, følger Planterne hurtig efter for 

 maaske næste Aar at fejes bort igen, naar Floden flytter tilbage. 



Ved Præstegaarden Holt saa jeg i Nærheden af Holtsos en 

 Begyndelse til Starkær paa en fugtig, leret-sandet Bund. Her dan- 

 nedes Fortroppen af Equisetum palustre og Heleocharis uniglumis, 

 tæt paa dem fulgte en yderst tæt men lav Vegetation dannet af 

 Carex Lyngbyei, der dannede Bindeleddet mellem Fortroppen og 

 det typiske Starkær. 



Hovedmængden af de Kær, jeg saa, var Starkær, og de hører 

 næsten alle ind under Myren (cfr. Snæf. Veg. p. 23). Da jeg ikke 

 undersøgte Højlandets Vegetation, traf jeg ikke typiske Fjæld-Kær. 

 Men paa to Steder navnlig, i Fjældet ovenfor Sölheimar og i 

 Seltorfur ved Kalfafell, saa jeg Kær, der var et Slags Mellemform 

 mellem Fjældkærene og Myren. Her optraadte som dominerende: 



l ) Lignende Forhold er skildrede af Stefânsson fra Vatnsdalen (Stef. II. 

 p. 180). 



