armeria, Salix herbacea, S. lanata, Oxyria, Alchimilla alpina, Fe- 

 stum ovina vivipara, Silene acaulis, Luzula spicata, Saxifraga 

 oppositi folia, S. cœspitosa , Cerastium alpinum , Thymus serpyllum, 

 Draba hirta o. fl. En stor Del af (om ikke hele) det Omraade, 

 der indtages af Fjældmarken, er sikkert snebart om Vinteren, og 

 her er Grunden til den usle Vegetation. Straks hvor man paa 

 Fjældet træffer en Lavning, som man kan antage er snedækket, 

 bliver Vegetationen tættere; navnlig dannes ofte smaa lave Tæpper 

 af Salix herbacea med Mosser (Grimmia o. a.) som Udfyldning. 

 Lavninger længere nede er hedeklædte. 



Fig. 2. Fjældmark nær Reykjavik; Jorden er helt overstrøet med Sten, men, 

 naar en enkelt Tue af Silene acaulis undtages, aldeles gold. 



2. Hede. Heden optræder dels i den nedre Del af Fjæld- 

 skraaningerne, dels paa Flader i Lavlandet; efter sin forskellige 

 Plads bliver den noget forskellig i sit Udseende og Sammensætning. 

 De Arter, der giver den Karakter, er følgende: Empetrum, Dry as, 

 Vaccinium uliginosum , V. myrtillus , Carex rigida , Elyna , Alchi- 

 milla alpina, Silene acaulis, Salix herbacea, Juncus trifidus, Arc- 

 tostaphylos uva ursi, Betula nana o. fl., navnlig de 4 førstnævnte 

 er vigtige ; dermod synesCalluna helt at mangle 1 ). Karakter- 



') Det vilde have sin store Interesse at faa lidt nærmere at vide om denne 

 Plantes Udbredelse i Island; i Sydvest og Øst synes den at være hyppig; 



