— 117 — 



lave, gaar de ganske jævnt over i Heden, og det bliver kun en 

 Skønssag, om man kalder en knæhøj Bevoksning af Betida nana 

 og forkrøblede B. pubescens med Vaccinier o. a. Hedeplanter for en 

 Hede eller et Krat. Krattene lider øjensynlig stærkt ved Faarene 

 og vel ogsaa ved Hugning til Brændsel; Birkebuskene er mange- 

 stammede og daarligt udviklede; ogsaa i Sammenligning med den 

 Udvikling, som Birken faar i de egentlige saakaldte „Skove" i Island 1 ), 

 er Planterne her i Dyrafjöröur's Dale tarvelige; sin bedste Udvikling 

 naar de i Fjordens 

 Bund. De Planter, 

 der findes som Un- 

 dervegetation i Krat- 

 tene, er ikke særlige 

 Skovplanter , men 

 for største Delen 

 Planter, der hører 

 til de mere for- 

 dringsfulde med 

 Hensyn til ydre 

 Kaar (Beskyttelse 

 mod Vind , Sne- 

 dække om Vinteren, 

 frisk og ikke for tør 



Bund samt god 

 Eksposition), altsaa 

 Planter, der ogsaa 

 findes og maaske 

 særlig kan siges at 

 høre hjemme i Urte- 

 lierne og paa lig- 

 nende lune Steder: 



Det er hovedsagelig følgende: Ranunculus acer, Geranium silvati- 

 cum, Alchimilla spp., Taraxacum sp., Hieracia, Angelica silvestris 

 og Pteridofyter (5 Arter). Men foruden disse kælnere Urter 

 spiller Hedens Arter, hvad der jo iøvrigt fremgaar af det ovenfor 

 sagte om Krattenes og Hedens nære Slægtskab, en stor Rolle i 

 Krattene. 



Fig. 4. 



Birkekrat med Salix lanata i Forgrunden. 

 Lambadalur i DyrafjörÖur. 



l ) G. E. Flensborg: Skovrester og Nyanlæg af Skov paa Island (Tidsskrift 

 for Skovvæsen, 13, 1901). — C. V. Prytz: Lidt om Trævæksten paa Island 

 (Geografisk Tidsskrift, 17, 1904). 



