— 159 — 



Som bekendt er Hedeformationen — specielt Lyngheden i sin 

 typiske Form — kun udbredt i den koldt tempererede Del af 

 Europa og særlig mod Nordvest og Vest. Vort Lands Hede er 

 i Hovedsagen en Udløber fra de mægtige Hedestrækninger i det 

 nordvestlige Tyskland. Det er da naturligt under Studiet af vore 

 egne Heder stadig at vende sig især til Tysklands; en Sammen- 

 ligning med Forholdene indenfor dette Lands Hedeomraade vil uvil- 

 kaarlig paatrænge sig, og en saadan Jævnførelse er saa meget 

 des lettere at drage, som Nordtysklands Heder er udførligt omtalte 

 i Graebner's Publikationer (15 og 16). Her skal blot den oven- 

 for givne Definition sammenholdes med den Opfattelse af Begrebet 

 Hede, som synes at være den raadende i Tyskland, og som kommer 

 til Orde hos Graebnjer og i ældre Arbejder (f. Eks. af E. H. L. 

 Krause). Herefter er „Heide" et langt mere omfattende Begreb 

 end „Hede", som den vistnok almindelig opfattes i Danmark. Dette 

 fremgaar allerede af den Inddeling, Gr aebner giver af den hele 

 Hedeformation. Der anføres 4 sideordnede Grupper : „Echte Heiden", 

 „Grasheiden" , „Waldheiden" og „Heidekrautlose Sandfelder" , af 

 hvilke de 3 sidste efter Beskrivelsen at dømme fjærner sig saa 

 stærkt fra Begrebet „Heide", som det defineres hos Gra ebner (15, 

 S. 27 og 16, S. 13), at det ikke indses, hvorfor de ikke snarere holdes 

 helt udenfor Begrebet Hede og opstilles som selvstændige Formationer. 



Indenfor „Echte Heiden" opstiller Gr aebner 5 Typer: „Gal- 

 luna-Heide" , „Tetralix-H." , „Empetrum-H." , „Heidemoor" (med 

 „Heidetümpel" og „Heideseen") og „Besenginsterheide". Ligesom 

 Graebner's Opfattelse af Begrebet Hede er forskellig fra den, der 

 er udtrykt i den ovenfor givne Definition (S. 153), saaledes kan jeg 

 kun delvis slutte mig til den anførte Inddeling af „Echte Heiden", 

 hvilket vil fremgaa af det følgende. Kun bemærkes det her, at 

 „Heidemoor" (= Lyngmose) utvivlsomt bør betragtes som en selv- 

 stændig Formation, nær beslægtet med Heden, men dog — som 

 ovenfor berørt — at adskille derfra. 



Heden i Danmark er som hele den nordeuropæiske Hede en 

 Lynghede og først og fremmest Galluna-Hede, d. v. s. langt de 

 største Arealer af de flade Heder og i alt Fald Hedebakkerne, 

 er i overvejende Grad bevoksede med Calluna vulgaris. Galluna- 

 Hedens Jordbund er gennemgaaende tør, selv om den Foraar og 

 Efteraar og i regnfulde Somre kan være ganske paafaldende fugtig 

 i Overfladen, idet Vandet tilbageholdes med stor Energi af det 

 mere eller mindre tykke Morlag (Lyngskjolden). 



Botanisk Tidsskrift. 27. Bind. \\ 



