— 178 — 



lige saa godt Tørhed i Jordbunden som Calluna, ja maaske i endnu 

 højere Grad. Derpaa kan tyde, at saavel G. anglica som G. pilosa 

 voksede uhindret videre paa en Strækning, hvor jeg (Juni 1901) 

 fandt, at baade yngre og ældre Individer af Calluna i stor Mængde 

 var visnede bort. Dette Fænomen, som var meget paafaldende, 

 kan maaske tilskrives den tørre Periode Juni 1900; Ejeren af den 

 paagældende Hedelod, som er noget lavt liggende, og hvor Calluna 

 maaske af den Grund er ret følsom for Forandringer i Jordbundens 

 Vandindhold, bekræftede, at Lodden havde lidt under Tørken i 

 nævnte Tidsrum. Naar de to Genista-Avter havde 'holdt sig uanfæg- 

 tede af Tørken, kan det bero paa, at deres Rødder er mere dybt 

 gaaende (Jorden var ikke alholdig). 



Den af Gr aebner (15) gentagne Gange udtalte Opfattelse af 

 G. anglica/ s Optræden stemmer ikke med mit Indtryk af dens Fore- 

 komst paa danske Heder. Hos Graebner siges den at have stor 

 Forkærlighed for fugtigere Lokaliter, „wie sie vorzugsweise sich an 

 der Grenze der typischen Gallunaheide zur Tetralixheide zu beo- 

 bachten sind" (1. c, S. 165). At den undertiden vokser ogsaa i 

 Erica-Heden skal ikke benægtes, men den er som sagt i første 

 Række knyttet til Galluna-Heden. 



Paa Lyngmosernes tørre Tuer — men indenfor Mosen kun 

 dér — kan man af og til finde G. anglica; med denne Indskrænk- 

 ning maa de Angivelser i Litteraturen forstaas, hvorefter den ogsaa 

 vokser i „Hedemoser". 



G. anglica indfinder sig snart paa de mere eller mindre lyng- 

 klædte Flader i Klitterrænet, de unge Klitheder, og bidrager netop 

 i væsentlig Grad til at give dem Karakter af Hede. — 



Unge Individer af G. anglica har en lang Primrod og faa, men 

 lange og kraftige Rodgrene. Paa ældre Individer med en rigelig 

 Dannelse af kraftige Adventivskud fremkommer der, foruden den 

 blivende og stærkt forlængede Primrod, en tilsvarende Udvikling af 

 Rødder. Den Roddannelse, vi fandt hos G. pilosa fra de horisontalt 

 strakte Grene mangler hos G. anglica, som derfor intet eller lidet 

 bidrager til Rodfiltdannelsen i Hedejordens øverste Lag. Røddernes 

 Længde hos G. anglica og G. pilosa hindrer ikke disse Planter i 

 at vokse paa alholdig Rund; Rødderne formaar ikke, i hvert Fald 

 ikke den kraftige Primrod, at gennemtrænge Alen, men vokser i 

 andre Retninger ved at støde derpaa. Rakterieknolde paa Rødderne 

 af G. anglica har jeg fundet i størst Antal paa Individer fra Hede- 

 bakker med spredt Kratvegetation (Fig. 10). Men ogsaa paa 



