- 183 — 



bøjeligere og besatte med talrige [Blade, hvis Overflade er større 

 end i tør Luft; deres Karakter som Tornskud gaar tabt. De vegetative 

 Skud paa Grænsen af Tornskud-Regionen og den florale Region 

 (se Fig. 11) er kun at finde paa meget kraftige Langskud og vel at 

 betragte som et Tilbageslag mod den „oprindelige" Karakter af de 

 nu til Tornskud udviklede Grene. Den biologiske Betydning af 

 Tornskuddene er at søge i en Forstørrelse af den assimilerende 

 Overflade; deres stive og stikkende Karakter er betinget af ydre 

 Forhold, maaske for tør en Luft, maaske for ringe Næringsindhold 

 i Jordbunden. At Tornene hos G. anglica beskytter mod Dyr, er 

 jo utvivlsomt; men at de ikke maa opfattes som en direkte Til- 

 pasning til Beskyttelse, kan der næppe heller være nogen Tvivl om 1 ). 



Adventivskud dannes hos G. anglica i rigelig Mængde. Saa- 

 ledes hos mere eller mindre frit staaende Individer fra Granden af 

 de kraftigste Grene og paa Steder, hvor der er Plads for nye Grene; 

 det synes næsten, som om Nydannelse af Skud hos saadanne 

 Individer især foregaar ved disse Adventivskud. 



Paa Strækninger i Heden, hvor Lyngen er afhugget, vil man 

 finde, at G. anglica, ligesom G. pilosa, hurtig skyder ud igen fra 

 de afhuggede Grenstumper. Hvor Lyngen er afsvedet, sker det 

 samme; paa Steder, hvor Heden var brændt i Foraaret, har jeg 

 samme Sommer set en saa rigelig Nydannelse af Skud fra de til- 

 bageblevne og i Spidsen forkullede Grenrester af G. anglica, at man 

 over den mørke Flade næppe saa anden Vegetation end det lysegrønne 

 „Slør" af G. anglica's endnu sarte Skud. Og paa mange andre 

 Lokaliteter har jeg fundet, at denne Plante vokser frem med stor 

 Frodighed og bliver dominerende, indtil Calluna vinder Tid til at 

 blive den stærkeste. Baade efter Afhugning og efter Brand er det 

 naturligvis Adventivskud, som restituerer Planten. 



Tværsnittet af et Langskud (Juli) har et andet Udseende end 

 af de foregaaende Arters tilsvarende Skud. Det fremgaar af Tvær- 

 snittets Figur (se Fig. 2, i), at Skuddene hos G. anglica kun er 

 svagt kantede, ofte næsten cylindriske. Overhuden er glat, lidt 

 voksklædt; dens Gellers Ydervægge stærkt fortykkede; de bestaar 

 af Kutikula, 2 kutiniserede Lag og et anseligt Celluloselag (Fig. 15); 

 undertiden er Indervæggene forslimede. Barken er klorofylførende, 

 men ikke meget mægtig; kortikale Karstrænge mangler her. Der- 

 imod slutter Sejbaststrænge sig umiddelbart op til Pericyklen — 



Se t. Eks. Warming, Alm. Bot., 4de Udg., S. 124. 



