— 186 - 



Det er vanskeligt at kontrollere dens Udbredelsesevne ved egen 

 Hjælp, i det den saa ofte indføres af Hensyn til Vildtet; særlig 

 ynder Harer den som bekendt — der siges næst efter Guldregn 1 ). 



Gyvelens Optræden i Jyllands Hedeegne har fra gammel Tid 

 af fanget Opmærksomheden, ganske særlig fordi man har ment, at 

 hvor den vokser i Mængde og udvikles frodig, er Jorden lerholdig; 

 rigelig Optræden af Gyvel har stedse været et af Kendetegnene paa 

 en „god Piantningsbund" i Heden; se t. Eks. E. Dalgas (8, S. 12). 

 Rigtigheden af, at den i saa Henseende er en „Ledeplante" skal 

 ikke drages i Tvivl. Dog er Slutningen m. H. t. Jordbundens Ler- 

 holdighed paa Steder, hvor Sarothamnus vokser i Mængde, ikke 

 altid rigtig. Dens Udbredelse betinges i første Linje af Mangel 

 paa Al (o: den gode Plantningsbund), hvilket Forhold maaske i 

 mange Tilfælde staar i Forbindelse med en mere næringsholdig 

 Jordbund. En saadan Bund er imidlertid ikke nødvendig for Sa- 

 rothamnus. Thi den forekommer i Danmark baade rigelig og frodig 

 i Klitterrænet, hvor Ler i Almindelighed ikke findes. Til lidt nær- 

 mere Oplysning herom kan det anføres, at G. G. Andresen (1) 

 siger om Gyvelen, at den er almindelig paa Klitbakkerne i Ribe 

 Klit, at G. Raunkiær omtaler den fra Jyllands Vestkyst, og at 

 E. Warming finder den almindelig overalt i Klitten ved Blaavand 2 ). 

 Endelig har jeg selv haft Lejlighed til paa flere Punkter af Jyllands 

 Vestkyst at iagttage en meget rigelig Fremvækst af Sarothamnus, 

 t Eks. paa den store Klittop, St. Mjøl, ved Sydenden af Tipperne 

 i Ringkøbing Fjord; her fandtes i 1898 mest kun spredte Individer 

 i kraftig Udvikling (Fig. 18), men 1904, da jeg gensaa Klitten, var 

 dens Udbredelse paa dette begrænsede Omraade taget til i for- 

 bavsende Grad; den dækker nu Størstedelen af Klittens Nordside 



a ) Tidl. Skovfoged under Dronninglund Hovedgaard LarsFogtmann harmed- 

 delt mig, at det menes almindelig, at Gyvelen har udbredt sig i hele Vend- 

 syssel, særlig i østlig Retning, fra Kjølskegaard (Børglum Herred), hvor 

 den 1830-40 indførtes af Ejeren, Hr. Lykke. Til Gaarden hørte ca. 1200 

 Tdr. Ld. Hede, og ud fra den Erfaring, at hvor Gyvelen i Heden overhovedet 

 slaar an, der kan den undertiden (men vistnok kun i et kortere Tidsrum) 

 kvæle Lyngen og lade Hedens sparsomme Vegetation af Græsser træde 

 bedre frem, var det Meningen ved Hjælp af Gyvel at gøre Heden bedre 

 skikket til Græsning for Faar, som dengang holdtes i stor Maalestok paa 

 Gaarden. Hensigten naaedes, og Gyvelen slog endog i den Grad an, at 

 den tillige bredte sig ind over de dyrkede Marker, hvor man kun med 

 Besvær fik sat en Stopper for dens videre Udbredelse. 



-) Focke (14) nævner derimod, at S. er sjælden paa Klitterne i det nord- 

 vestlige Tyskland. 



