— 190 — 



Primroden af Sarothamnus er meget lang, hos ældre Individer 

 sikkert meget over 1 M. Paa Grund af det betydelige Arbejde, 

 der er forbundet med at grave større Individer frem (kun en enkelt 

 Gang har jeg kunnet lade en Udgravning foretage) har jeg maattet 

 nøjes med Maal paa unge Planter. Et Gennemsnit af et ikke ringe 

 Antal Maalinger viser, at Individer, der er ca. °20 Cm. høje, har en 

 Primrod af ca. 80 Cm.s Længde. Rodgrenene erfaa; især nedefter — 

 mod Primrodens Spids — er de meget lange. Det er uden Tvivl Rød- 

 dernes store Længde, der betinger, at Sarothamnus ikke fremkommer 

 paa udpræget alholdige Heder, men kun paa saadanne, hvor del- 

 ingen Al findes, eller hvor Allaget endnu er saa lidt udviklet, at 

 det ikke hindrer Røddernes Passage. Endvidere kan det anføres, 

 at Røddernes Længde skaffer Gyvelen Vand (og Næring) fra Jord- 

 dybder, hvortil Rødderne af de øvrige Hedebuske i Almindelighed 

 ikke naar ned. 



Rodknolde har jeg stedse fundet paa Lyngbakker; hos de i 

 April — Maj spirede Kimplanter har jeg i Maj Maaneds Slutning 

 fundet Knolde. 



Som hos Genista- Arterne, er Rødderne overordentlig sejge. 



Hovedskuddet af Kimplanter af Sarothamnus bliver i første 

 Aar ret langt, gennemsnitligt 8 Cm. Det dør om Vinteren bort i 

 Spidsen, og som oftest først i det følgende Aar forgrener det sig. 

 Som Regel kommer talrige Skud frem, men særlig de fra Prim- 

 skuddets Grund persisterer, og dermed angives fra første Færd af 

 den Vækstform, de unge Planter hyppigst faar, i det alle Grenene 

 udgaar fra en ganske kort Stamme og lige over Jordens Overflade. 



De i °2det Aar dannede Skud naar gærne en betydelig Længde 

 og forgrener sig i samme Vækstperiode, i det de i Foraaret frem- 

 komne Skud (Vaarskuddene) i Sommerens Løb producerer et 

 nyt Sæt Grene af ringere Længde end Moderskuddet. Disse Grene, 

 som især sidder ved Rasis og paa Midten af Moderskuddet, kan 

 kaldes Sommerskud. Disse Navne er i Overensstemmelse med 

 Winkler's „Frühjahrstriebe" og „Sommertriebe"; han er mig 

 bekendt den første, der skelner mellem de to Slags Skud, som 

 synes at have været lidet paaagtede. For Fremtiden kommer der 

 stadig 2 Sæt Skud frem: meget kraftige Vaarskud, der bærer de 

 noget svagere Sommerskud (Fig. 19); ikke sjælden forgrener ogsaa 

 disse Skud sig, saaledes at vi i samme Vækstperiode faar 3 Sæt 

 Skud. Saavel Vaar- som Sommerskud er vegetative Langskud. 

 De er orienterede med meget spidse Vinkler i Forhold til Moder- 



