— 197 - 



er Buske eller rettere Dværgbuske, ofte med Tendens til krybende 

 Vækst, hvilket især gælder G. pilosa. 



Voksemaaden er som ovenfor anført afhængig af ydre For- 

 holds Beskaffenhed. Som et alment Træk kan det siges, at Genista- 

 Arterne alle holder sig lave, i Højde ikke overskrider Højden af 

 den paa Stedet herskende Vegetation af Calluna. 



Adventivskud dannes meget rigelig hos alle Arter; særlig frem- 

 trædende er de hos Genista- Arierne efter Beskadigelser (Brande, 

 Lynghugst o. s. v.). 



Skuddenes Tværsnit er ikke cirkelrundt, men mere eller 

 mindre kantet. Hos Sarothamnus og G. pilosa er Kanterne („Vin- 

 gerne") stærkt fremtrædende. Overhudens ydre Vægge er paa 

 første Aars Skud mere eller mindre stærkt fortykkede. Det meka- 

 niske Væv er kraftigst udviklet i Barken; dette i Forening med en 

 særdeles rig Udvikling af Vedtaver gør Skuddene stive. Kortikale 

 Karstrænge findes hos G. pilosa og tinctoria. Den grønne Bark er af 

 relativt betydeligt Omfang, især hos Arterne med vel udviklede 

 „Vinger" ; Gellerne er tildels palissadeformede. 



Aarsskuddenes kantede eller vingede Karakter gaar tabt, naar 

 de første Korklag er dannede; senest indtræder dette hos de mest 

 vingede: G. pilosa og Sarothamnus, der begge først i Løbet af 

 andet Aar faar Kork. De andre Arters Skud forkorker i første 

 Aar, tidligst hos G. anglica. — Veddet er paa Grund af den stærke 

 Udvikling af Vedbast „flammet", haardt og sejgt. 



Bladene er enkelte hos alle Arter undtagen hos Sarothamnus, 

 der baade har 3-koblede, 2-delte og enkelte Blade. Akselblade er 

 meget reducerede eller helt uudviklede, Stilk i Almindelighed ogsaa. 

 Bladene er smalle. Deres Stilling er skraa eller lodret, sjældnere 

 nærmende sig Horisontalen. Der er nogen Tendens til Overvintring 

 af Bladene, men Hovedmassen af dem fældes dog i Efteraarets 

 Løb. Bladene er faste, næsten læderagtige, eller haarede. Over- 

 hudens Vægge er i Almindelighed fortykkede; Slimceller findes hos 

 alle Arter. Isolateralt Arrangement af Grønvævet findes mere eller 

 mindre udpræget hos alle Arter. 



Hos Sarothamnus saa vel som hos Genista- Arterne, undtagen 

 G. anglica, findes egentlige Knopskæl, hvorved de spæde Skud be- 

 skyttes under Overvintringen. Bladfoden kan hos nogle have en 

 svagt beskyttende Betydning, men er hos G. pilosa — i Forening 

 med de persisterende Akselblade — helt vel skikkede til Knop- 



