— 253 — 



Gallunahedens og har ligesom denne sine Følgeplanter, der staar 

 spredt rundt i Bevoksningen. Likenerne er dog artsfattige og 

 individfattige og det samme gælder for øvrigt baade Mosser og 

 Blomsterplanter; vi har noteret Calluna vulgaris, Scirpus cæspi- 

 tosus, Empetrum nigrum, Car ex Goodenoughii, Juncus sguarrosus, 

 Juncus filiformis, Nardus stricta, Eriophorum polystachyum samt 

 paa særlig fugtige Pletter sorte Algeovertræk paa Jorden, bestaaende 

 af forskellige Zygofyter (Zygnema, Zygogonium), desuden Molinia, 

 Sphagnumtuer, Leucobryum og nogle Cladonier (Clad, coccifera, 

 C. uncialis, Eloerkeana etc.) 



Humuslaget kan variere en Del i Tykkelse og Fugtighedsforhold. 

 Det her beskrevne Ericetum er det relativt tørre E. med ensformig 

 Bevoksning af Erica og Rensdyrlav samt med Følgeplanter, der 

 ikke optræder i saa stor Mængde, at de forstyrrer Helhedsbilledet. 



Foruden dette forekommer der andre paa mere ujævnt Terrain, 

 hvor det hele Ericetum faar et underligt forvirret Udseende, idet 

 alle Fordybninger i Jordbunden kan være fyldte med et Utal af 

 Smaavegetationer, der hver for sig kan beskrives som Samfund, 

 sideordnede med Ericahede, Gallunahede etc. Forskellen beror 

 altsaa paa, at Jordbundens Overflade er mindre regelmæssig flad, 

 end i det tørre Ericetum ; Bakker og Dale paa nogle faa Kvadratfods 

 Størrelse giver Anledning til Dannelsen af Diminutivudgaver af det 

 jævne Ericetum, Moskær, Gyperacékær etc. — Vi kan f. Eks. hen- 

 vise til de nævnte Algeovertræk med tilhørende Følgeplanter (Carex 

 Oederi, Drosera intermedia, rotundifolia, Narthecium etc.); vi kan 

 betragte de ofte alenbrede Leucobryumtuer med indblandet Oxy- 

 coccus eller de smaa Sphagnumbevoksninger (Sph. compactum, 

 tenellum) som særlige Smaasamlag, og det er i Virkeligheden 

 særlige Samlag fremkaldte af edaphiske Forhold og uafhængige 

 af hinanden. 



Vi maa nøje fremhæve denne Forskel paa det relativt tørre 

 Ericetum med den jævne Bund, ensartede Bestand af Erica-Rens- 

 dyrlav, de faa (oftest) Gyperacé-Følgeplanter, hvis ringe Antal ikke 

 bryder Helhedsbilledet, og saa paa den anden Side den fugtigere, 

 grubede og tuede Ericabevoksning med talrige Smaafordybninger 

 med fugtighedssøgende Smaasamlag (Algeovertræk, Grimmiapletter, 

 Leucobryumtuer, Sphagnumtuer), hvori breder sig fugtighedssøgende 

 Planter som Oxycoccus, Narthecium, Drosera (intermedia og rotun- 

 difolia), Pinguicula, Molinia, Hydrocotyle etc. 



