— 258 — 



d. Agrostiskær. 



Disse er vaade Kær, der paa de undersøgte Steder stod under 

 Vand endnu i Slutningen af Maj. Karakterplanten er Agrostis ca- 

 nina, hvori er indblandet Rhynchospora fusca, Eriophorum polysta- 

 chyum, Carex panicea, Molmia coerulea, Drosera intermedia (ved 

 Kærets Rand). Kæret er omgivet af vaadt Ericetum. I Agrostis- 

 kærene forefindes de samme Algehinder udspændte mellem Blade 

 og Straa som omtalt under Sphagnumkærene. Deres Udviklings- 

 historie og deres Plads i den under Sphagnumkærene meddelte 

 Fugtighedsskala er ikke ganske klar. De er fundne nogle faa Steder 

 i Hedens sydlige Egne. 



e. Cyperacékær. 



Vistnok alle Cyperacékær paa Borris Hede er Moskær, hvori 

 senere er indvandret Fanerogamer. Kærene tørrer ud noget tid- 

 ligere end de typiske Sphagnumkær, vel omtrent samtidig med 

 Dicranumkærene. Flere af dem viste i April et Vandlag paa 

 ca. 20 Ctm., men var tørre i Juni, (paa hvilken Tid Sphagnum- 

 kærene endnu er ret vaade). Underlaget er under dem alle et 

 Humuslag paa (i de maalte Tilfælde) 20—26 Ctm.; derunder Sand. 

 I næsten alle har vi fundet Sphagnum cuspidatum danne nde Bund- 

 vegetationen, op over" hvilken Eriophorum polystachyum sender sit 

 jævne, men noget aabne Dække af lange spidse Blade. Som Følge- 

 planter forekommer: Carex Goodenoughii, Molinia coerulea, Ambly- 

 stegium fluitans, Sphagnum subsecundum var., Jungermania inflata, 

 Sphagn. compaction , Sphagn. tenellum , Dicranum Bergeri. — 

 Gyperacékærene er ikke hyppige paa Borris Hede; de findes navnlig 

 i den sydlige Del. 



4. Hedemosesamfund. 



I det foregaaen de er behandlet alle de Samfund, som i det 

 mindste en Tid af Aaret er udtørrede o: ikke nedsænkede i Vand. 

 Enkelte af Sphagnumkærene kan dog undertiden staa nedsænkede 

 hele Aaret, naar Sommeren er fugtig; fra disse ledes vi over til 

 Samfund, hvis Dannelse er knyttet til permanent tilstedeværende 

 Vand, Hedemoserne. 



Et Hedekær kan efterhaanden omdannes til en Mose, men det 

 maa i saa Fald være saa dybt, at det ikke tørrer ud om Sommeren, 

 thi derved forhindres Tørvedannelsen. De første Tørvedannere, 



