— 259 — 



som indfinder sig i Kæret, er submerse Mosarter, navnlig Sphagnum 

 cuspid atum og Varieteter af Sph< subsecundum ; er Kæret dybt nok, 

 vokser de uforstyrret fra Foraaret til langt ud paa Efteraaret. De 

 døde Dele af Planterne synker til Bunds og omdannes til et Lag 

 Tørvejord, som Aar for Aar bliver tykkere. Efterhaanden indvandrer 

 Gyperacéer — af disse især Eriophorum polystachyum og Car ex 

 Goodenoughii — og undertiden Agrostis canina og Juncus supinus, 

 i Kæret. De gennemvæver Tørvelaget med deres Rhizomer og 

 Rødder, medens Sphagnum-Planterne vokser uforstyrret videre. 

 Kæret fyldes efterhaanden af Tørvejord og Vegetation. Det er 

 indlysende, at de dybeste Dele af Kæret er de gunstigst stillede, dels 

 fordi deres Sphagnumvegetation selv i tørre Somre er bedst bevaret 

 mod Afbrydelser i Tilvæksten og dels fordi Tørvelaget ikke alene 

 forøges med de her voksende Planters afdøde Dele, men ogsaa 

 med en Del af dem fra de mere grunde, ind mod Bredden liggende 



Fig. 1. Skematisk Snit gennem en Hedemose med nærmeste Omgivelser. Den 

 fuldt optrukne rette Linie a— i betegner høj Vandstand, den punkterede lav Vand- 

 stand, a—b og h—i er sommertør Ericahede, b—cogg — h er fugtig, grubet-tuet 

 Ericahede, c—d og f—g er Kærbælte, d — f Mose. Den fuldt optrukne, rette 

 Linie mellem c og g kan ogsaa betegne Overfladen af den færdig udviklede Hede- 

 mose; omtrent ved c og g vil Tørvelagets Tykkelse da være c. 15 Gtm. 



Dele af Kæret. Bølgerne kan der naa Bunden og løsne Partik- 

 lerne, hvorefter disse let føres ud paa dybt Vand og bundfældes. 

 I Kær med stejle Bredder foregaar Udviklingen mere ligeligt, men 

 er Bredden jævnt skraanende, kan de grunde Dele langs denne, 

 som Følge af deres periodiske Udtørring, ikke følge med, de ved- 

 bliver derfor foreløbig at være Kær. Ude i den dybe Del er 

 Tørvelaget efterhaanden blevet saa tykt og fast, at tuedannende 

 Sphagna, Molinia, Eriophorum vaginatum o. fl. kan vokse der. 

 Tuerne tiltager i Antal og Størrelse og kan delvis vokse sammen 

 til mindre Øer, Calluna, Erica, Empetrum, Scirpus cæspitosus, 

 Andromeda polifolia, Cladonia rangiferina, Mosarter o. s. v. indfinder 

 sig og bidrager deres til at udfylde Mellemrummene og højne Bunden. 

 Der er nu dannet en Hedemose omgivet af et Kærbælte. Kær- 

 vegetationen er trængt tilbage, Agrostis canina — om den fandtes 

 — til Kærbæltet, Eriophorum polystachyum oftest til Randen af 

 Mosen og imellem Tuerne, Car ex Goodenoughii derimod i Reglen 



17* 



