Ejendommeligheder ved vore Træarters 

 Vækst i forskellige Egne af Landet. 



Af 



L. A. Hauch. 



Paa Grundlag af mangeaarig Virksomhed ved Skovene paa tre 

 forskellige Punkter i vort Land — den østlige Del af Frijsenborg 

 mellem Aarhus og Randers, Bregentved i Midtsjælland mellem Køge, 

 Næstved, Storehedinge og Langeland, der, som bekendt, hører til 

 vort Lands sydligste Dele — mener jeg at have anstillet nogle Iagt- 

 tagelser til Belysning af vore Træarters Vækst i Landets forskellige 

 Egne, som mulig kunde have Interesse. Det har vel nok for mange 

 Botanikere i første Række Betydning at kende Arternes Forekomst, 

 men det kunde muligt ogsaa have Værdi at fæste Opmærksomheden 

 paa den Forskel, med hvilken den samme Art kan optræde paa 

 forskellige Voksesteder og deri se de økologisk vigtige Momenter; 

 til at vise, hvor afvigende den samme Træart kan udvikle sig under 

 forskellige Livsvilkaar, vil Iagttagelser fra de nævnte tre Lokaliteter 

 give Lejlighed, idet jeg særlig skal beskæftige mig med vore Hoved- 

 træarter Bøg, Eg og Rødgran. 



Langeland bærer Bøg af en Frodighed og Skønhed, som er 

 temmelig enestaaende hos os ; den danner Hovedtræarten i Skovenes 

 Bevoksning, der som oftest bestaar af ren Bøg kun lidet indblandet 

 med andre Træarter, og findes i alle Aldre, og saavel yngre som 

 ældre Bevoksninger udviser den yppigste Vækst med stor Højde 

 — de ældste 100— 150-aarige Bevoksninger har en Gennemsnits- 

 højde af 90 Fod med enkelte Træer paa indtil 120 Fod — og lange, 

 rette, grenefri Stammer med glinsende graa Bark uden Mos eller 

 Lav; den Træmasse, der kan forekomme pr. Td. Ld., kan naa op 

 til 14—16000 Kbf. 



