— 287 — 



ved en skarp Linie adskilt i to Dele af væsentlig forskellig Karakter. 

 I den af Frosten uberørte Del haves en Bevoksning i smuk og 

 frodig Vækst; der er, som i enhver Bøgebevoksning, betydelig For- 

 skel paa de enkelte Træers Højde, men de forskellige Højder gaar 

 temmelig jevnt over i hinanden. Anderledes forholder det sig 

 i den frostlidte Del; her er for saa vidt Væksten ogsaa god, men 

 ikke overalt, thi der viser sig to Etager: den øverste dannes af de 

 Træer, der 1901 har været saa høje, at Frosten ikke har naaet 

 Topspidsen — disse er i kraftig Vækst — den nederste Etage 

 dannes af Stammer, som i Foraaret 1901 har været frosne helt op 

 til Topspidsen, og hos den staar Væksten langt tilbage. Den frosne 

 Del har saaledes, spredt over Arealet, Træer af samme Højde som 

 de højeste i den af Frosten uberørte Del, men deres Antal er langt 

 mindre, de rager med stor indbyrdes Afstand op over de af Frosten 

 mærkede Naboer og istedetfor at danne slanke, grenefri Stammer 

 er de ofte grenede og tvegede. Der er noget, der kunde tale for, 

 at den nordlige Del af det omtalte Areal vil blive en bedre Bevoks- 

 end den frostlidte Del, og man burde — hvis man havde været 

 forudseende nok dertil — have delt Arealet efter en Linie omtrent 

 dér, hvor Frosten hører op, og i den laveste Del ikke kultiveret 

 Bøg, men Eg. At de bredkronede og daarligste Bøgebevoksninger 

 er mest fremtrædende i Skovens lavest liggende Partier, kunde tyde 

 paa, at disse i Fortiden har været Ofre for Nattefrosten paa en 

 noget lignende Vis som i nærværende Tilfælde , hvilket kunde 

 bekræftes af, at dér, hvor man undtagelsesvis finder bedre Bøge- 

 skov paa Bregentved, er paa det undertiden forekommende noget 

 højere Terrain, hvor Frosten er mindre farlig, og at Langelands 

 herlige Bøgevækst ledsages af, at Frosten her er ukendt. Et andet 

 Punkt, der maaske for en Del er afhængigt af klimatiske Forhold, 

 om det end tillige staar i nøje Forbindelse med Jordbunden — 

 den sydlige Beliggenhed med langt mildt Efteraar har maaske 

 Indflydelse — , er den Forskel, der kan bestaa i Bøgens Evne til 

 at udvikle Skt. Hansskud; i saa Henseende er der en udpræget 

 Forskel mellem Bregentved og Langeland. Medens de unge Bøge- 

 bevoksninger sidstnævnte Sted har en overordentlig rig Udvikling 

 af Skt. Hansskud, der kan naa en Længde indtil 24", saa er 

 Udviklingen paafaldende svag paa Bregentved og svagere alt efter 

 som Terrainet bliver mere fladt, Jordbunden mere kold og leret. 

 Den kraftige Udvikling af Skt. Hansskud hos Bøg følger — saa vidt 

 jeg har set — den ypperlige Vækst, og dette gælder ogsaa en 



