— 314 — 



jeg nærmede mig for at fange den, og jeg ikke var forsigtig nok, 

 smuttede Edderkoppen hurtig ned under Blomsten, hvorfra den 

 lod sig falde ned paa Jorden. Jeg fandt imidlertid snart andre 

 Blomster, hvori der sad Edderkopper; jeg formodede derfor, at 

 disses Besøg i Blomsterne næppe var tilfældigt; jeg nærmede mig 

 derfor forsigtig til en Blomst, i hvilken der sad en Edderkop, og 

 iagttog den i lang Tid for at komme efter, om den maaske ved at 

 vandre rundt i Blomsten muligvis kunde have Betydning for Bestøv- 

 ningen; men Edderkoppen rørte sig ikke af Pletten. 



Ved at undersøge flere Blomster kom jeg dog snart efter Aar- 

 sagen til Edderkoppernes Besøg; idet jeg nemlig fangede en, endnu 

 ikke nærmere bestemt Flue-Art, som sad i en Blomst, fik jeg ikke 

 alene Fluen men ogsaa en Edderkop i Fangeglasset, og Edderkoppen 

 var i Færd med at udsuge Fluen, som endnu ikke var død. Dette 

 gentog sig flere Gange, og det blev mig nu klart, at Edderkopperne 

 besøgte Blomsterne for at fange og leve af de Blomsterne besøgende 

 Insekter. Edderkopperne maa nede fra Jorden have lagt Mærke 

 til, at der paa visse Plantedele oppe i Luften, nemlig Blomsterne, 

 var et rigt Insektbesøg, en rig Jagtmark, som de saa har indrettet 

 sig paa at udnytte ved at krybe op i Blomsterne og der lægge sig 

 paa Lur og afvente Insekternes Komme. 



Det laa jo nu nær, at Edderkoppefangsten paa Succisa's Blomster- 

 stande heller ikke beroede paa en tilfældig Forekomst. Ved en 

 fornyet Undersøgelse viste det sig ogsaa, at der netop meget ofte 

 findes Edderkopper paa Succisa's Blomsterstande i Overensstem- 

 melse med det særdeles rige Insektbesøg paa denne Plante; de 

 sidder paa Blomsterstandenes Underside og lurer paa Byttet. I 

 Løbet af 45 Minutter fangede jeg her 29 Edderkopper. 



Jeg har samlet et stort Antal Edderkopper baade paa Par- 

 nassia og Succisa, og det viste sig, at de alle hørte til Krabbe- 

 edderkopperne (Laterigradae), der ligner meget smaa Krabber 

 og løber sidelængs ligesom disse ; de spinder ikke noget Fangenet 

 men sidder stille og lurer paa Byttet. Jeg bestemte de fangne 

 Dyr til at høre til Slægten Xysticus C.L.Koch; Dr. W.Sørensen 

 har været saa god at bestemme Arterne, der viste sig at være især 

 Xysticus cristatus (Glerck) og X. bifasciatus C L. Koch; endvidere 

 X. lateralis (Hahn). 



Angaaende Xysticus-Arternes Forekomst i Naturen skriver 

 E. Simon i „Les Arachnides de France", Tom. II (1875), 

 Pag. 151: „Les Xysticus se trouvent à terre, au pied des plantes 



