— 320 — 



viste sig at være næsten 39 Td. Lcl., hvoraf den egentlige Tørve- 

 mose dog kun udgjorde omtr. 25 Td. Ld., medens den mod Nord, 

 Øst og Syd omgivende Haardbund samt de Halvøer eller Holme, 

 der strækker sig ind i Mosearealet, udgjorde Resten. I den afgivne 

 Betænkning erklæres, at Mosen, lige indtil den sidste Tid, var saa 

 stærkt benyttet, at der næsen ikke var andet tilbage af brugelig 

 Tørv, end de gamle Tørvebænke mellem de udgravede Partier, 

 hvori kun fandtes en løs og umoden Tørvemasse, idet den egent- 

 lige Tørv var borttaget ned til det underliggende Blaaler. Hvor dette 

 var sket for længere Tid tilbage, fandtes i det vandfyldte Terræn 

 en ret livlig Tilvæxt; kun paa Steder, hvor Tørven nylig var bort- 

 skaaret, fandtes endnu Morads. Tørvemosens Dybde undersøgtes 

 langs Randen af de Grøfter, der gennemskærer Mosen, de eneste 

 den Gang nogenlunde passable Steder. Den største Dybde fandtes 

 at være 7 Fod, men i Almindelighed 3 til 5 Fod. Mosevandets 

 Afledning finder Sted gennem en dyb Grøft til Lyngby Sø. 



Resultatet af Tornands-Kommissionens Overvejelse blev det, at 

 man fraraadede at sælge Mosen, men derimod at lade den hen- 

 ligge til Observation m. H. t. Genvæxt. Det hedder saaledes i Be- 

 tænkningen : 



„Uagtet Mosens forholdsvis betydelige Areal og dens fordelagtige 

 Beliggenhed i Nærheden af Hovedstaden er dog dens Værdi temme- 

 lig ringe; Tørvemassens umodne Tilstand over det Hele, de Van- 

 skeligheder, det har at komme til de enkelte Steder, hvor god Tørv 

 findes, og de store Bekostninger, der vil være forbunden med Bort- 

 skaffelsen af Vandet, gør, at en Privatmand ikke vil kunne vente 

 nogen synderlig Fordel af at bearbejde Mosen. Vi tror derfor at 

 burde foreslaa det Kongelige Rentekammer ikke for nærværende 

 Tid at sælge Mosen, men at lade den henligge urørt i en Aarrække, 

 hvorved baade Tørvemassen vil forbedre sig, og de endnu aabne 

 Steder gro til. Mosen synes nemlig nu at være i sin bedste Til- 

 væxt, Vandmassen er hverken saa stor, at den ved sin Bevægelse 

 hindrer Kryptogamernes Væxt, eller saa ringe, at Mosen kan komme 

 til at ligge tør, og Tilvæxten standse. Der vil derfor næppe være 

 noget Tab forbunden med Mosens rolige Henliggen, da det er sand- 

 synligt, at den aarlig vil vinde ligesaameget eller vel endog mere i 

 Værdi, end Renterne af den Kapital udgør, hvortil Mosen for nær- 

 værende Tid vilde kunne sælges. 



Men endnu fra et andet Standpunkt forekommer det os, at 

 Mosens rolige Henliggen er anbefalelig. Intet er nemlig endnu mere 



