— XXXIV - 



Ghondrus, samlede i 1874 af E. Rostrup og angrebne af denne Svamp, som 

 imidlertid ikke blev bemærket den Gang. Paa Skagens Nordstrand har jeg 

 fundet den i ilanddrevne Exemplarer af Ghondrus. Endelig har jeg taget den 

 ved Engelskmands Banke nord for Læsø i ca. 6 M. Dybde. Alle Stederne voxede 

 den i Ghondrus crispus. Det er saaledes blevet konstateret, at den er en ægte 

 marin Svamp, som voxer paa saadanne Steder, at den altid er submers. 



Svampen angriber kun eller væsentlig kun Algens „Frugter", henholdsvis 

 Tetrasporangiesori og Gystokarpierne, hvorved disse kommer til at fremtræde 

 som sorte Pletter. Hyferne gennemvæver den gelatinöse Intercellularsubstans, 

 omspinder Tetrasporerne og Karposporerne, og trænger ogsaa ind i disse. Det 

 synes dog, at Svampen først angriber Frugterne, efter at en større Mængde af 

 Sporerne er traadt ud, og at kun de ufuldkomment udviklede Sporer bliver 

 angrebne af Svampen. De i det indre af Algen voxende Hyfer er for en stor 

 Del farveløse. Ude imod Periferien bliver de derimod mer eller mindre sorte, 

 særlig i Nærheden af Perithecierne og Pykniderne, hvorved Pletternes sorte 

 Farve fremkommer. 



I hver saadan Plet udvikler der sig et Antal (i Alm. c. 10 — 20) Frugt- 

 legemer, dels Perithecier, dels Pyknider. I Regelen findes i hver Plet kun 

 Pyknider eller Perithecier, men man kan ogsaa finde begge Slags Organer i 

 samme Plet. 



Perithecierne er kugleformede eller noget fladtrykt-kugleformede, omtrent 

 125— 215 p lange, 110 — 300 p brede. De ligger væsentlig indenfor Værtplantens 

 smaacellede Bark. Den udenfor liggende Del af Barken er gennemvævet med 

 sorte Hyfer og derfor sort. En Del af dette sorte Hyfevæv maa regnes med til 

 Perithecievæggen; de længere inde liggende Dele af denne er paa de foreliggende 

 Eksemplarer ikke sorte, eller højst paa den nærmest Barken værende Del. 

 Perithecierne var ikke modne hverken paa Rostrups eller mine Exemplarer. 

 Sporesækkene indeholder 8 Sporer. 1 Rostrups Exemplarer var disse ten- 

 formede, farveløse eller meget bleggule og havde en eller en svag Antydning 

 af 3 Skillevægge, og ifølge Saccardo (Syll. Fung. IX p. 797) var Sporesækkene 

 50 fi lange, 10 p brede, Sporerne 16 p lange og 4 p brede. I mine Exem- 

 plarer var Sporerne farveløse, tocellede 29—31 p lange, 5—6 p brede. Der 

 findes meget tynde, noget grenede Parafyser. 



Pykniderne ligner i Form meget Perithecierne; dog er de noget mindre, 

 navnlig smallere, c. 156 — 175 p lange, 88—100 p brede, og de har samme 

 Beliggenhed som disse. De bør regnes til Pyknideslægten Phoma, Hulheden 

 er beklædt med tætstillede, meget tynde Konidiebærere, som afsnører stav- 

 formede, farveløse Konidier, der er c. 4 p lange og godt 1 p brede. 



De fleste Exemplarer er samlede i August og de havde da sædvanlig 

 baade Pyknider og Perithecier og det samme er Tilfældet med Exemplarer 

 samlede i Juli og September. Paa et Exemplar samlet i Juni paa Hirshals 

 Mole bemærkedes kun Pyknider. Muligvis modnes Sporerne først efter at 

 Værtplanten er død, som Tilfældet er med de paa Landjorden levende Arter 

 af denne Slægt. Det vil være af Interesse at finde de modne Perithecier, ikke 

 alene for at faa dette konstateret, men ogsaa for at faa oplyst, om Modningen 

 finder Sted under Vandet eller muligvis først efter at de angrebne Ghondrus- 

 Planter er blevne kastede i Land. 



Navnet Leptosphaeria marina kan ikke anvendes for denne Art, da det 

 tidligere er blevet benyttet af Ellis og Everhart til at betegne en Art, som 

 voxer paa Spartina (Journal of Mycology 1885 p. 43. Citeret efter Saccardo, 



