— 25 — 



hvidlig (saaledes har Hvid en æ s nord for Torshavn netop sit 

 Navn efter de dér talrig forekommende Skaller) ; selvfølgelig er 

 Jordbunden paa saadanne Steder meget kalkrigere end ellers. Ved 

 Kysterne foregaar der iøvrigt en Udslemning af de finere Dele af 

 Jorden, saaledes at der bliver et ret grovt, mørkt Strandsand 

 tilbage: rimeligvis er dette Sand mindre næringsrigt for Planterne 

 end den uslemmede Jord, men det har aldrig den hvide, golde 

 Farve som f. Ex. det udvaskede Kvartssand ved Danmarks Vest- 



Fig. 6. Fjældplateau paa Nolsø; Vinden har revet det meste af Plantetæppet 

 op og ført det og Finjorden bort, saaledes at der kun er en nøgen Grusflade 

 med enkelte planteklædte Pletter tilbage. (Efter Botany of the Færoes I.) 



kyst. — Sanddannelserne er ikke videre udbredte paa Færøerne, men 

 findes dog i næsten alle Fjorde, omend gærne over meget ringe 

 Arealer. Den største Sandansamling paa Færøerne findes, som 

 forøvrigt Øens Navn ogsaa siger, paa Sandø ved det inderste 

 af Sandsbugt. Her er omkring Elvens Udløb i Havet dannet 

 en stor, plan Sandflade (sé Fig. 5) og bag den en veritabel Klit 

 af opføget Sand. Et Tilløb til Klitdannelse findes endvidere ved 

 Mid va ag paa Vaagø. 



Foruden Strandsand bør det nævnes, at der ved forskellige 

 Smaasøer og ved Elvene dannes Sand- eller rettere Grusflader 



