— 27 — 



hydrofil Cyperacéeng til en mesofil Graminéeng og Jorden fra Tørv 

 til Muld. 



Muldjord. Udenfor de kultiverede Arealer er der kun lidt 

 Muldjord, men pletvis findes den dog overalt. Hvor Afløbsforholdene 

 er gode, og hvor Expositionen er gunstig, træffer man paa Skraa- 

 ninger og paa Klippeafsatser (Hamre) en frodig Vegetation (Græsli), 

 hvis Underlag er Muld. Naturligvis er der alle Overgange mellem 

 Muld og Tørvejord, og ofte vexier de paa saa ringe et Areal og 

 saa tit, at Vegetationen faar et plettet Udseende. Saaledes ser man 

 ikke sjældent i den nedre Del af Udmarken Graminévegetation og 

 Mulddannelse paa alle lidt ophøjede Partier og Gyperacévegetation 

 og Tørvedannelse i hele det lavere Parti, svarende til Bølgetop og 

 Bølgedal 1 ). 



Der er saaledes paa Færøerne følgende Jordarter for Plante- 

 væxten : 



Bund med mange 

 Mineralsk Bund. organiske Bestanddele. 



1. Fast Klippe. 4. Tørvejord. 



1 Grus og Sand 5. Muld. 



(Strandsand, Kalksand). 



3. Finjord. 



3. Menneskers og Dyrs Indvirkning paa Vegetationen. 



a. Mennesket. I omtrent et Aartusinde har Færøerne været 

 beboede af et Folk, der stedse foruden deres Husdyravl har dyrket 

 Jorden, omend i ringe Grad. Det er derfor rimeligt, at denne 

 Beboelse har virket ind paa Vegetationen og forandret eller 

 modificeret dens Sammensætning. Jeg har tidligere (Ostenfeld 

 1901 c, p. 118) og ogsaa Warming (1903, p. 680) har omtalt, 

 at en Del af den færøske Floras Planter er indvandrede ved 

 Menneskets Hjælp 2 ), et Forhold, som sikkert har spillet (og endnu 

 spiller) en stor Rolle i de nordlige Lande, hvor de gamle Nord- 



) De for Mulddannelser karakteristiske Regnorme mangler ikke paa Færøerne, 

 om end den almindelige Regnorm næppe findes der; derimod forekommer 

 adskillige andre, mindre Arter af Slægten Lumbricus; jeg har saaledes 

 (efter Zoologisk Museums Bestemmelser) fundet ikke mindre end 4 Arter 

 (L. turgidus, purpureus, Boeckii og subrubicundus), og de synes at være 

 hyppige, navnlig i Græslien. 



) Professor Warming siger (1. c. p. 680) : Ostenfeld mentions it, but very 

 briefly (p. 117), as follows: — „Further ... man has doubtless introduced 

 and keeps on introducing new species"; men han synes at have overset, 

 at Spørgsmaalet behandles udførligere paa de følgende VI* Side (118—119). 



