— 54 — 



og Agrostis stolonifera samt Armer ia; herimellem fandtes spredt: 

 Goclilearia, Glyceria distans paa aabne Pletter, Leontodon autum- 

 nale Taraxaci og Scirpus panciflorus. Det hele dannede et tæt 

 og lavt Tæppe, som pletvis blev afbrudt af højere græsagtige 

 Planter i rene Bestande (Ca rex-salina-Associ ation) , nemlig 

 Heleocharis palustris, Gar ex Lyngby ei og G. salina samt en stor 

 Ctør&r-Bastard. Heleocharis og nogle af de ovenfor nævnte Arter 

 (Scirpus pauciflorus, Triglochin palustre) peger hen paa, at Jord- 

 bunden ikke kan være stærkt saltholdig; de maa regnes til den 



Fig. 10. Strandengen ved Trangisvaagfjordens Bund. Midt i Billedet to skarpt 

 begrænsede, vandfyldte Huller. (Efter Foto. af Prof. E. Warming.) 



som 2den Kategori opførte Gruppe; derimod er de store Carices 

 Arter, der er karakteristiske for Skandinaviens Strandenge fra Bohus- 

 len til Murmanhavet og er nøje knyttede til Havet. 



Strandengen havde det ejendommelige Udseende (sé Fig. 10) 

 med skarpt begrænsede Huller og Render uden anden Vegetation 

 end opskyllede Enter omorpha' er, som er saa vel kendt fra vore 

 hjemlige Strandenge ; sammenlign f. Ex. Fig. 10 med Billedet Fig. 133 

 hos Warming 1906 p. 262. 



En anden Strandeng (Garex-salin a- Association) fandtes 

 paa Nordsiden af Trangisvaagfjorden ved Skarvatange, en flad, 



