— 60 - 



rogamer er sukkulente Planter, idet Bladene er mere eller mindre 

 kødfulde; de fleste er ganske glatte, kun hos Plantago maritima 

 findes en sparsom Behaaring ved Bladenes Grund ; mest afvigende 

 er Cerastium tetrandrum, der er enaarig og har en ret tæt Kirtel- 

 haarbeklædning over hele Planten. Med Undtagelse af denne sidste 

 er de øvrige Arter stavnsbundne, fleraarige Urter med 

 dybtgaaende og kraftig Pælerod, vel skikket til at fastholde 

 Planten paa dens udsatte Voxeplads. 



Kryptogamerne er dog de bedste Ledeplanter for Formationen, 

 da de optræder overalt langs Kysten, hvor Klipper findes, medens 

 Fanerogamerne paa Grund af deres Størrelse er mere fordringsfulde 

 med Voxeplads. Mosserne, der danner lave, smaa Tuer, voxer 

 i Sprækker og Fordybninger i Klippen, medens Likenerne er 

 fæstede paa selve Klippens Flade. Den stadselige Eamalina voxer 

 ofte saa tæt, at den danner et helt, frynset Tæppe af graa% 

 Farve (Fig. 11). 



Exem pi er: 



1. KvalbøEjde paa Syde rø. De bratte Kystklipper mod Vest er frodigt 

 bevoxede med en Vegetation, hvis Karakterplanter er Haloscias, Weissia og 

 Grimmia maritima, Ramalia scopulorum, Physcia aquila, Ph. ciliaris, samt Arme- 

 ria, Plantago maritima, P. coronopus, Cerastium tetrandrum og Gochlearia. 



2. Hammer ved Bosdalafos paa Vaagø; nær Havet. Fanerogameri 

 Haloscias, Matricaria, Plantago maritima, Succisa, Leontodon autumnale, Cera- 

 stium vulgare, Plantago lanceolata, Angelica silvestris, Sedum rhodiola, Lotus 

 corniculatus carnosus o. fl. Urter, samt forskellige Græsser. Hammeren ligger 

 lidt fra Søen, hvad der ogsaa fremgaar af de mange, ikke halofile Arter. 



Sammenfatter man, hvad her er nævnt om halofile Formationer^ 

 vil det tydelig fremgaa, at det for Færøernes Landvegetations 

 Vedkommende kun er en lidet omfattende og lidet fremtrædende Del 

 af Vegetationen, som i højere Grad er præget af Havets Nærhed. 

 Kun en ganske smal Bræmme langs Kysten huser Halofyt-Samfund ; 

 disse er fattige paa saavel Individer som Arter, og Arterne er kun 

 delvis specielle Halofyter. Denne Fattigdom paa Halofyter maa 

 sandsynligvis forklares ved det tempererede og meget fugtige Klima. 

 Nedbøren er paa Færøerne saa rigelig og falder saa tit, at det 

 nedsivende Vand hurtig kan udvaske næsten alt Havsalt af Jorden 

 og derved gøre den beboelig for ikke-halofile Planter. — Halofilt 

 byggede Planter hører i særlig Grad til ved Kysterne i mere varme 

 og tørre Klimaer, hvor Insolationen virker kraftigere, og Udvask- 

 ningen ikke sker saa hyppig og saa hurtig. I Samklang hermed 



