— 78 — 



den dog paa den anden Side findes, saaledes at Vandet langsomt 

 kan sive bort. Omraadet bliver altsaa Partiet mellem selve Dal- 

 bunden med dens Kær og den tørrere Græsli eller, paa Sydskraa- 

 ninger, Lyngheden. 



De tre nævnte Glumiflorer, N ardus , Scirpus cæspitosus og 

 Juncus squarrosus er de karaktergivende, og ofte optræder den ene 

 som dominerende med næsten Udelukkelse af de to andre; vi faar 

 saaledes tre Facies for Hedekær: 

 Nardus-Facies, 

 Juncus-squarrosus-Facies, 

 Scirpus-cæspitosus-Facies. 



Der er muligvis en ringe Forskellighed i de tre Planters For- 

 hold til Vandmængden, og i saa Fald maa Nardus betragtes som 

 den mindst vandelskende (eller vandtaalende). Det er værd at 

 lægge Mærke til, at de alle tre er udprægede Tueplanter. 



Hedekærets Udseende er i Almindelighed ret broget, da ikke faa 

 „blomstrende" Urter bryder „Græssernes" ensformige Grønne. Som 

 nogle af de almindeligste kan nævnes Potentilla erecta, Polygala 

 serpyllacea, Succisa y Pinguicula, Viola palustris, Ranunculus flam- 

 mula, Galium saxatile, Euphrasia? o. fl. Af græsagtige Arter foruden 

 de tre Karakterplanter findes hyppig Anthoxanthum, Luzula multiflora, 

 Car ex pilulifera, C. binervis, Agrostis vulgaris, A. canina, Festuca 

 ovina, o. fl. Et Særkende for Hedekæret er endvidere, at Bunden 

 er dækket med en stor Mængde Mosser, talrige saavel i Kvantitet 

 som i Artsantal. De mest fremtrædende er: Hylocomia (H. loreum, 

 H. proliferum, H. squarrosum og H. parietinum), Stereodon erice- 

 torum, Isothecium tenuinerve, Thyidium tamariscifolium, Breutelia 

 chrysocoma o. fl., og naturligvis er den allestedsforekommende Grim- 

 mia hypnoides ogsaa her meget hyppig. I G. Jensens 's Rejse- 

 beretning (1897) findes der mange Steder udførligere Beskrivelser 

 af Mosvegetationen i dette vidt udbredte og mangfoldig nuancerede 

 Plantesamfund. 



Paa bare Pletter i Bunden af dette Samfund overtrækkes 

 Jorden ofte af en purpurviolet Hinde af Algen Zygogonium erice- 

 torum; rimeligvis har disse Pletter været under Vand i Foraars- 

 tiden. 



Hedekæret er vist det Plantesamfund paa Færøerne, som jeg 

 stærkest har udpeget i min Rejseberetning, og som jeg dér stadig 

 kommer tilbage til, dels i dets typiske Skikkelse, dels i dets mange- 

 artede Overgange til Grimmiaheden. Naar jeg saa meget har frem- 



