— 112 — 



af Gnidningen ødelægge Planterne; eller hvis Stenene er lidt større, 

 saa de ikke bevæges af Vinden, vil det finere Materiale, som 

 Stormen fører med sig, slibe dem rene og saaledes forhindre Frem- 

 komsten af Plantevæxt. Derfor er Gruset og Stenene oftest nøgne. 



Mosserne formaar derimod at binde Gruset, idet de danner et 

 sluttet Dække over det, saa Vinden ikke kan komme til at sætte 

 det i Bevægelse. I Mosdækket staar Blomsterplanterne spredt som 

 Søm i et Tæppe, for at bruge en Lignelse. Ved deres kraftige og 

 oftest dybt gaaende Rødder virker de nemlig i høj Grad fæstnende 

 og styrkende paa Mostæppet. 



Mosser og Blomsterplanter er saa at sige allierede i deres fælles 

 Anstrængelser for at vinde Terræn. Antagelig er det undertiden 

 Tilfældet, at en lille Mostue er den første Forpost i det nøgne 

 Grus, og i dens Ly formaar Blomsterplantens Frø at spire og 

 dens unge Kimplante at voxe op; naar den saa bliver større og 

 kraftigere, giver den Hjælpen tilbage ved at danne et Holdepunkt 

 for Mosset til at brede sig. Men oftere er Blomsterplanten vistnok 

 den første, og omkring den voxer Mosset frem og breder sig. 

 Hvilken af Delene der i det enkelte Tilfælde er sket, er ikke godt 

 at afgøre; det afhænger for en Del af Blomsterplantens Art. Nogle 

 Arter er utvivlsomt i Stand til at være Pionerer; medens der er 

 andre, som næppe kan komme til Udvikling uden i Mostæppet; 

 cle sidste, de mere kælne Arter, er ikke Fjældmarksplanter par 

 excellence; deres Hjem er mere Grimmiaheden ; men da ethvert 

 lille Mostæppe, ja enhver lille Mospude egentlig er en Miniatur- 

 udgave af Grimmiaheden, bliver Grænsen vanskelig at drage. 



Vi skal nu gennemgaa nogle Exempler paa Fjældmarksforma- 

 tionen og dens Planter. 



1. Skraanende, stenet Fjældmark paa Skaalefjælds Sydside, 

 Syderø, c. 375 M. o. H.; hist og her mosklædte Smaapletter; paa den aabne 

 Bund saas: Plantago maritima, Thymus, Armeria, Saxifraga stellaris (pygmæa), 

 Polygonum viviparum, Ranunculus acer pumila, Luzula spicata, Agrostis canina, 

 Festuca rubra, Arabis petræa, Koenigia, Silene acaulis, Oxyria, Gerastium Ed- 

 mondstonii, Aira cæspitosa alpina. 



% Fjældet ovenfor Karagjov ved Kvalbø, Syderø, 265 M. o. H. 

 De karaktergivende Planter i Fjældmarken er Thy mus, Armeria og Silene acaulis; 

 endvidere noteredes Polygonum viviparum, Festuca ovina vivipara, Gerastium 

 Edmondstonii, Plantago maritima, Arabis petræa, Ranunculus acer pumila, 

 Festuca rubra, Luzula spicata, Koenigia, Juncus trifidus, Alchimilla alpina, Tha- 

 lictrum alpinum, Gerastium vulgare alpestre, Juncus triglumis, Empetrum, Viola 

 Riviniana, Alchimilla filicaulis vestita, Agrostis vulgaris, Nardus, Selaginella, Saxi- 

 fraga cæspitosa, Aira cæspitosa alpina, A. flexuosa montana, Saxifraga stellaris. 



3. Fjældmark ved Klakkens Top, Bordø, c. 400 M. o. H. Oxyria, 

 Cochlearia officinalis forma, Gerastium vulgare alpestre, Saxifraga cæspitosa, S. 



