- 114 — 



bladedes Vedkommende Arter med kraftig og dybtgaaende Rod ; 

 de er saaledes vel egnede til at modstaa Vindens Angreb, baade 

 det mere direkte: Løsrivning, og det mere inddirekte: Fjærnelse 

 af den løse Jord omkring Planten. 



Ogsaa i andre Henseender er de tilpassede til at leve under de 

 haarde Kaar; deres overjordiske Dele er lave, saaledes at de byder 

 forholdsvis faa Angrebspunkter for Vinden; dette giver sig Udtryk 

 deri, at Fjældmarksindividerne af en hel Del af Arterne afviger fra det 

 typiske ved deres pygmæagtige Udseende; saaledes er det Tilfældet 

 med Cochlearia, med Ranunculus acer, med Saxifraga cæspitosa og 



Fig. 25. Blomstrende Tue af Silene acaulis fra Glyversnæs paa Strømø. 

 (Efter Foto. af Dr. F. Børgesen). 



S. stellaris, samt i mindre Grad med Armeria, Alchimilla alpina, 

 Luzula spicata, Air a cæspitosa alpina, Poa alpina vivipar a , Agro- 

 stis canina og Festuca ovina vivipara. Nogle Arter er Pudeplanter 

 i udpræget Grad (Silene acaulis (sé Fig. 25), Anneria og Saxifraga 

 cæspitosa) ; hos andre træffer vi en nedliggende, mangegrenet Væxt, 

 hvor Grenene danner et mere eller mindre aabent Netværk oven- 

 paa eller delvis tilføget af og begravet i Sandet (Cerastium Edmond- 

 stonii, Arabis petræa, Thy mus serpyllum, Saxifraga oppositi folia, 

 samt som noget afvigende Type Salix herbacea). Navnlig denne 

 sidste Væxtform er ejendommelig for den grusede, løse Jord; den 

 minder jo ikke lidt om de Former, som adskillige Planter, f. Ex. 



