— 175 — 



største Del af Aaret, og hvor den da maa antages at være hindrende fol- 

 den littorale Vegetations Fremkomst. Steenstrup udtaler derimod, 

 at Isfoden i det store og hele er fæstet paa Klipperne over Tang- 

 randen, og han henviser i saa Henseende til sine Tavler III— VI 

 samt til Billedet i Spidsen af Afhandlingen. Dette sidste viser 

 ganske vist tydeligt, at Isfoden sidder ovenover Tangranden, men 

 der mangler Angivelse af Aarstiden, da det er taget; det ser ud 

 til at være taget sent paa Foraaret eller i Begyndelsen af Som- 

 meren. De paa Tavlerne gengivne Fotografier er saa utydelige 

 med Hensyn til Algevegetationen, at de Intet oplyser om Isfodens 

 Forhold til den littorale Algevegetation ; de tre sidste Tavler viser 

 i det højeste, -at den nederste Del af denne ikke er dækket af Isen 

 ved Egedesminde i Maj — Juni Maaned. 



Der er saaledes stadig en følelig Mangel paa nøjagtige Oplys- 

 ninger om Isfodens Forhold til den littorale Algevegetation, navnlig 

 om dens nedre Grænses Beliggenhed til forskellige Aarstider. Det 

 er derfor meget kærkomment, at Distriktslæge Deich mann har 

 anstillet -Iagttagelser herover i Løbet af de tre sidste Aar ved 

 Julianehaab (60° 43' n. Br.). 



Deichmann bemærker, at der kun dannes meget lidt Isfod i 

 Nærheden af Julianehaab. Det første Spor dertil ser man som 

 Regel, hvor Bunden bestaar af Sand, især i beskyttede Vige. Her 

 kan Isfoden gaa ret dybt ned, idet den til at begynde med i et 

 tyndt Lag dækker Bunden og overskylles ved Højvande. Man kan 

 her under Højvandet se, at den Is, som er mere end 4 Timer 

 under Vand i et Flodskifte fra Lavvande til Lavvande, forsvinder 

 med Højvandet og atter dannes (om Vejret da holder sig koldt 

 nok), medens Ebben løber ud. Den øvrige Isfod holder sig der- 

 imod; under Højvandet svinder den vel nok en Del, men den 

 vokser i sin øvre Del stærkt under Ebben ved Apposition. For at 

 der skal dannes en antagelig Isfod, skal Temperaturen mindst være 

 12° C, helst under 15° i den største Del af Døgnet. Denne 

 Isfoddannelse spiller imidlertid ingen Rolle for Fucacévegetationen, 

 da denne aldrig findes paa Sandbund. 



Paa Klippekyster dannes Isfoden langt senere og fordrer stær- 

 kere Afkøling. I Nærheden af Julianehaab begynder dens Dannelse 

 vistnok først ind i Januar. Vel kan der ogsaa inden denne Tid 

 dannes Isfod, men den svinder som Regel igen, fordi Temperaturen 

 kun undtagelsesvis bliver ved at holde sig tilstrækkelig lav. Dens 

 Udstrækning opefter svarer ikke til højeste Vandstand, idet der 



13* 



