— 187 — 



i April 1850 kom han da til København, hvor han samme Aar tog 

 Præliminærexamen. 



I København studerede han Mathematik og Naturvidenskab 

 ved den polytekniske Læreanstalt, hvor han i 1857 tog Examen i 

 anvendt Naturvidenskab (partiel Examen). Men samtidig hørte han 

 Forelæsninger ved Universitetet og ved Landbohøjskolen (B. S. 

 Jørgensen); han deltog i alle de for naturhistoriske Studerende 

 beregnede Forelæsninger og Øvelser, hørte saaledes Forelæsninger 

 i Botanik af Schouw, Liebmann og Ørsted, i Zoologi af Steenstrup 

 og i Geologi af Forchhammer, og han fremhævede selv de to sidst- 

 nævnte som de Lærere, der ved deres vækkende Indflydelse har 

 haft størst Betydning for hans Studier. Samtidig gjorde han flittige 

 botaniske Litteraturstudier og foretog talrige Exkursioner, mest til 

 forskellige Egne af Sjælland. Af stor Betydning for ham var Sam- 

 livet med andre yngre Naturhistorikere. En Del af disse sluttede 

 sig i Begyndelsen af Halvtredserne sammen i en lille Forening eller 

 Klub, som kaldtes „Gellen", i hvilken der holdtes botaniske Fore- 

 drag og Diskussioner. Rostrup var et meget virksomt Medlem af 

 denne Forening, hvor han bl. a. foredrog sit Arbejde om Lersøens 

 Vegetation d. 23. Novbr. 1857. Af de andre 10—12 Medlemmer 

 kan nævnes Alfr. Benzon, Vilh. Bergsøe, F. Didrichsen, G. Elberling, 

 G. A. Gad (den senere Overlæge), P. Heiberg, Th. Jensen (Bryologen), 

 Joh. Lange, F. Meinert. Om hans Københavner-Ophold er endnu 

 at bemærke, at han var henvist til delvis at ernære sig selv ved 

 at undervise, især ved at give Manuduktion. 



Efterat have faaet Examen og samme Aar, 1857, at være 

 bleven forlovet maatte Rostrup imidlertid se sig om efter en Livs- 

 stilling, og han modtog da i 1858 Udnævnelse, fra 1. Nov., som 

 Lærer i Naturvidenskab og Mathematik ved Skaarup Seminarium, 

 hvor han kom til at virke i 25 Aar. Der var netop den Gang 

 kommet en ny Undervisningsplan for Seminarierne, hvorved disse 

 Fag optoges, og det blev da Rostrups Opgave at indføre dem. 

 Hans Undervisning var, i alt Fald i Begyndelsen, for en stor Del 

 fri, væsentlig uden Bøger, og var ifølge mange Vidnesbyrd meget 

 vækkende. Han følte sig ogsaa tilfreds ved sin Virksomhed og i 

 det hele ved Forholdene, hvorunder han virkede, skønt de i øko- 

 nomisk Henseende var lidet gunstige. Hovedsagen for ham var 

 dog at kunne arbejde som Videnskabsmand, og i den Henseende 

 følte han stærkt Ulemperne ved at leve saa fjærnt fra Hovedstaden 

 med dens Bibliotheker og Samlinger og uden Omgang med Studie- 



13* 



