— 194 — 



en aandløs Registrering af Kendsgerninger. Han havde ikke alene 

 et skarpt Blik til i Naturen at finde noget nyt og sjeldent, men 

 han havde ogsaa et aabent Øje for, hvad der kunde have Interesse 

 i den ene eller anden Henseende. Det var vel netop hans Nøgtern- 

 hed i Forbindelse med hans eminente Fortrolighed med den levende 

 Natur, der satte ham i Stand til i saa høj Grad at være til Nytte 

 for Andre. Og var hans Omraade i en vis Forstand begrænset, saa 

 var det i en anden Henseende vidt omfattende. Han var ikke alene 

 i sjelden Grad fortrolig med Danmarks Blomsterplanter, med Kultur- 

 og Ukrudsplanter og mangfoldige herhen hørende praktiske Forhold, 

 fremdeles med Svampe, særlig Snyltesvampe, og med Lichener; 

 men ogsaa paa Zoologiens Omraade sad han inde med betydelig 

 Viden, som selv Zoologer kunde drage Nytte af. Her skal blot 

 mindes om, at han i 1872 for første Gang paaviste Birkemusen her 

 til Lands. 



Karakteristisk for Rostrup er, at han med Forkærlighed syslede 

 med den danske Natur, den danske Flora, de danske Svampe, og 

 denne Ejendommelighed hænger nøje sammen med hans ovenfor 

 omtalte udprægede Interesse for de konkrete Naturobjekter. Han 

 rejste derfor kun meget lidt i Udlandet, kun nogle faa Gange i 

 Norge og Sverrig. Efter at han var flyttet til København, anvendte 

 han Sommerferierne enten til videnskabelige Rejser, særlig for at 

 studere Plantesygdomme, i forskellige Egne af Landet, eller han 

 slog sig ned med sin Familie for længere Tid, helst paa et Sted, 

 hvor han ikke havde været før, og han gjorde da paa sine daglige 

 Exkursioner talrige Iagttagelser og Notitser, som bl. a. resulterede 

 i en Liste over alle de Arter af Blomsterplanter, som han iagttog 

 i den nærmeste Omegn, i Regelen ca. x h □ Mil, og han tilvejebragte 

 saaledes en Række Floralister fra forskellige Egne af Landet, som 

 deponeredes i Botanisk Haves Bibliothek. 



Rostrup var fra Ungdommen af knyttet til Botanisk Forening. 

 Ved sin Død var han dens ældste Medlem, i den Forstand, at han 

 var den, som i længst Tid havde været Medlem, nemlig fra 1850, 

 det Aar, da han kom til København. Foreningen havde den Gang 

 kun faa Medlemmer, og dens Virksomhed bestod i Exkursioner og 

 Plantebytning samt af og til Undersøgelsesrejser ved udsendte Bo- 

 tanikere, medens Møder med Foredrag spillede en mindre Rolle og 

 Tidsskriftet ikke existerede. I 1854 blev Rostrup Formand og han 

 fungerede som saadan, indtil han forlod København i 1858. Under 

 sit 25-aarige Ophold i Skaarup var han naturligvis udelukket fra 



