- 196 — 



de øvrige Bestyrelsesmedlemmer. Da han nogle faa Aar før sin 

 Død skulde paa Omvalg, tilbød han at træde tilbage paa Grund af 

 Alder, men paa hans Kollegers enstemmige og indstændige Opfor- 

 dring lod han sig bevæge til at, blive, og han var sikkert glad der- 

 ved. Af alle hans Tillidshverv var intet ham vistnok kærere 

 end dette. 



Af de andre Institutioner, som søgte Rostrups Bistand, skal 

 først nævnes Universitetet. Paa Foranledning af Professor Warming 

 modtog han i 1887 fra en Kreds af Botanikere Opfordring til at 

 holde Forelæsninger ved Universitetet over Mykologi. Han efterkom 

 beredvilligt denne Opfordring og holdt, efter at Ministeriets Tilladelse 

 var givet, gennem flere Semestre mykologiske Forelæsninger og 

 Øvelser, som blev meget paaskønnede. Men ogsaa fra Praktikernes 

 Side lagdes der stærkt Beslag paa hans Arbejdskraft. Hans Virk- 

 somhed i Foreningen til Kulturplanternes Forbedring og i Tilsyns- 

 raadet for Dansk Frøkontrol er allerede blevet nævnt. I 1890 blev 

 han Medlem af Landhusholdningsselskabets Bestyrelsesraad. Og i 

 1894 modtog han Valg til Formand for det kgl. danske Haveselskab, 

 i hvilken Egenskab han tillige fra 1900 var Præsident i de sam- 

 virkende danske Haveselskaber. I 1903 trak han sig tilbage fra 

 denne Stilling, i hvilken hans store Indsigt, hans administrative 

 Dygtighed og personlige Elskværdighed kom i høj Grad til Nytte og 

 blev stærkt paaskønnet. 



Af Æresbevisninger modtog Rostrup foruden de allerede nævnte 

 følgende : Den 28. Juli 1894 blev han Æresdoctor ved Københavns 

 Universitet. Han var Medlem af Videnskabsselskabet i Christiania, 

 Æresmedlem af Gartnerforeningen og af Det kgl. danske Haveselskab. 

 Han var dekoreret med Dannebrogsordenens Ridderkors og Sølvkors, 

 med Kommandørkorset af den norske St. Olafsorden og Ridder- 

 korset af den svenske Vasaorden. Her kan ogsaa mindes om den 

 smukke Fest, hvormed han fejredes, da han i Januar 1901 fyldte 

 70 Aar, en Fest der fandt overmaade stor Tilslutning. 



Til Supplering af det ovenforstaaende skal endnu føjes nogle 

 Ord, nærmest for at karakterisere Rostrup som Menneske. Først 

 skal fremhæves hans overordentlige Tjenstvillighed, som allerede 

 flere Gange er nævnt. Naar man erindrer, at hans Embedsforret- 

 ninger krævede et meget stort Arbejde og medførte Besvarelsen af 

 utallige Forespørgsler, maa man beundre den Taalmodighed og 

 Utrættelighed, hvormed han efterkom de mange andre Henvendelser 

 om Bistand, særlig med Hensyn til Bestemmelsesarbejder. Han 



