Koldinghus's Flora 

 100 Aar efter Slottets Brand. 



Af 



J. S. Deichmann Branth. 



Af Koldinghus's fire Fløje benyttes den nordlige til historisk 

 Museum og er derfor forsynet med Tag, Loft og Vinduer, medens 

 dog i det ydre den ruinlignende Karakter er søgt bevaret ved at 

 Taget er fladt og udvendig Afpudsning mangler. De tre andre 

 Fløje er ikke undergaaede anden Forandring siden Branden i For- 

 aaret 1808, end at nogle flere Kælderhvælvinger er faldne ned og 

 Materialierne deraf bortførte, samt at de nøgne Mure tildels er op- 

 murede foroven og tækkede med Tagsten for at bevare dem saa 

 længe som muligt. Alle Skillerum og Lofter i den store treetages 

 Bygnings tre Fløje er borte, saa at de gamle Kældergulve, som 

 ikke kunde falde ned eller plyndres, hvilket sidste i den første 

 Halvdel af forrige Aarhundrede skete i stor Stil, er det eneste 

 Gulv, som er tilbage. Det er fornemlig de henimod 200 store tomme 

 Vinduesaabninger udad og indad til Gaarden, af hvilke nogle er 

 flydte sammen ved det mellemliggende Murværks Hensmuldren, 

 som giver Ruinen sit ejendommeligt stærke Præg af svunden Be- 

 boelse. En af de mange besøgende sammenlignede Koldinghus's 

 Ruin med de berømte Ruiner i Winchester i England. 



Ruinens Vegetation findes væsenlig paa Kældergulvene, dernæst 

 opad Murene i Gaarden, men mest malerisk paa selve Murene, 

 navnlig i Bunden af Vinduesaabningerne, i mange af hvilke der er 

 Buske, Urter og Græs. De almindeligste Træer i Kældrene er Hyld 

 og Elm, som begge naar en Højde af indtil 30 Fod. Paa selve Muren 

 er Hyld, Roser og Stikkelsbær de hyppigste. I Vinduesaabningerne 

 findes dels de sidstnævnte, men især Tuer af Fladstraaet Rapgræs, 

 Hundegræs, Præstekrave og Graa Bynke. Brandtomtplanter findes 

 ikke, formodenlig fordi de fysikalske og kemiske Omdannelser af 

 Substratet, som foranlediges ved Branden, kun varer i faa Aar. Af 



