— 270 — 



I den gamle lille Slotshave, der henlaa udyrket, men blev beplantet 

 mellem 1870 og 1880, findes endnu tre Planter, som sikkert stamme)* 

 fra Tiden før Slotsbranden, maaske Aarhundreder før, nemlig Atropa 

 Belladonna L. (Galnebær), Aristolochia Clematitis L. (Slangerod), og 

 Ornithogalum nutans L. (Fuglemælk). Hertil maatte indtil 1906 

 føjes Petasites officinalis (Pestilensrod, Skræppe), af hvilken de sidste 

 Eksemplarer forsvandt nævnte Aar. Belladonna fredes, Aristolochia 

 ligesaa, fordi den efterstræbes af botanisk interesserede Personer,' 

 der er blevne bekendte med, at den skal findes, Ornithogalum holder 

 sig uden at være fredet. De kan alle fire antages for indførte i 

 Danmark i Klostertiden, hvis ikke Ornithogalum, der alene er Pryd- 

 plante, er kommet senere. Petasites er vist indført først, da den, 

 som det ældste Navn Pestilensrod antyder, ansaas, ikke just for 

 Lægemiddel, men for Præservativ imod Pest. Da Troen herpaa 

 tabte sig, fik den en anden Betydning, nemlig som Næringsplante for 

 de store Vinbjærgsnegle , der ansaas for en Delikatesse, hvilket 

 endnu omtales i Andersens Eventyr („Skræppeskoven"). Endnu i 

 Aarene efter 1860 var hele den østlige og sydlige Voldskrænt og 

 det meste af den gamle Slotshave et Vildnis, bevokset især med 

 Petasites og Aristolochia, begge besatte med Masser af Vinbjærgsnegle. 



I den vestre Kælder indfandt Salix Capraea L. (Silje) sig plud- 

 selig i Mængde, men blev hugget bort for ca. 8 Aar siden, fordi 

 man frygtede, at den skulde skade Murene med sine Rødder. Den 

 blev saa udplantet. 



Oplysningerne om Forholdene i de sidste 40 Aar skyldes for 

 største Delen Hr. Kæmner Brand or ff. 



