— 289 — 



for Likenerne end for Blomsterplanterne; der maatte kunne findes 

 i det mindste unge Eksemplarer af forskellige Likener, udviklede i 

 de ofte lange Tider, hvori Oversvømning ikke finder Sted. At man 

 end ikke finder Antydning af unge Likener, tyder paa, at selve 

 Spiringen af Likenkim er umuliggjort — antagelig af Kogsaltet. 

 Eksperimentelle Undersøgelser herover foreligger dog ikke. 



Klitterne opstaar af Havets Sand, der af Bølgeslaget kastes 

 i Land, tørres af Vind og Sol og derpaa jages ind over Landet af 

 Vinden. Klitterne er Sandbunker af alle Størrelser fra faa Tom- 

 mers Højde til over hundrede Fod (Klitter af 120—130 Fods Højde 

 er her hjemme Kæmpeklitter; i Pommeren og Prøjsen findes ad- 

 skillige af større Mægtighed). 



Naar Sandet er blæst fra Forstranden op i Klitten, udvaskes 

 det hurtigt af Regn; navnlig Kalk og Klornatrium forsvinder og de 

 ældre Klitter, der ligger fjernet fra Tilsanding med frisk Strandsand, 

 er derfor i det hele taget meget ufrugtbare. 



Efter Substratets Art grupperer nu Planterne sig i forskellige 

 Samfund, som desværre endnu er ufuldstændigt kendte. De sam- 

 menfattes under følgende Navne: 1) Hjælmeformationen, 2) Sand- 

 skægformationen, 3) den graa Klit, 4) Lynghede, 5) Fugtigheds- 

 samfund (Enge, Grønninger, Vandplantesamfund i Klitlavninger) 

 (Raunkiær; Warming 1891, 1894, 1902, 1907). 



Hjælmevegetationen er at finde i den endnu noget fygende 

 Klit, der i mange Tilfælde faar Tilførsel af nyt Strandsand ved 

 Paalandsvind. Jordbunden er derfor den relativt næringsrigeste, 

 men ogsaa i andre Henseender den vanskeligste, for saa vidt som 

 Sandpiskning og Bortblæsning af Sandet fra Rødderne kan umulig- 

 gøre Livet for næsten alle Planter. Kun faa Arter lever her: 

 Psamma arenaria, Elymus, Hippophaë og enkelte andre. Vegeta- 

 tionen er spredt og Sandet er levende mellem Planterne. Klitten 

 er „hvid". Noget stærkt udviklet Samfundsliv kan ikke finde Sted, 

 da Planteindividerne staar saa langt fra hinanden. Dog spores den 

 sparsomme Likenvegetations Afhængighed af Hjælmegræsset, idet 

 dettes Rødder ved sine sandbindende Egenskaber muliggør en — 

 ikke rigelig — Fremvækst af Likener paa dette delvis dæmpede 

 Sand. Det viser sig jo erfaringsmæssigt, at Likenerne i hvert Fald 

 ikke kan bebygge de udæmpede Miler. 



I Hjælmeformationen findes meget faa Likener; de Par Arter, 

 som forekommer her, er udsatte for Tilsanding og er faktisk ofte 

 delvis begravede i Sand. Fundne er hidtil Cornicularia aculeata, 



Botanisk Tidsskrift. 28. Bind. 20 



