— 300 — 



Løvet er et mægtigt Intercellulærrum, hvis Udviklingshistorie er en 

 Kombination af Lysigenese og Schizogenese, idet Marvhyferne delvis 

 iturives og viger ud fra hinanden. Betydningen af dette mægtige 

 Luftrum er ganske problematisk. Det staar ikke i aaben For- 

 bindelse med den omgivende Atmosfære undtagen i de Thallus- 

 lapper, der danner Soredier; her sker Sorediedannelsen nemlig ved 

 at Over- og Underfladen af Løvet viger læbeformet ud fra hinanden 

 og Soredierne dannes meget rigeligt paa Læberne, (altsaa lignendé 

 i høj Grad Forholdene hos Ramalina [se denne]). 



Parmelia saxatilis L. Almindelig paa Hippophaë, Myrica, Rosa 

 canina. Farven er stedse lys graa med ringe eller ganske uden 

 Farvedannelse paa Løvets Overside. Undersidens Marvlag er stærkt 

 sort, — Farvestyrken vistnok varierende efter Lysets Intensitet som 

 hos P. physodes. 



Physcia stellaris L. Almindelig paa Salix repens og Rosa 

 canina. Thailus grønt og med ringe Farveudvikling paa Oversiden; 

 dennes Barklag er mægtigt udviklet. Til Vandoptagelse fra Atmos- 

 færen findes talrige, ofte randstillede Haar, der opsuger Dugdraaber 

 etc., som sætter sig paa dem. Sugningen foregaar saa vidt vides 

 intermolekylært i Hyfevæggene. Hyfernes Lumina er ret smaa; 

 Intercellulærrum mangle. Disse Haar staar i Forbindelse med 

 baade Over- og Undersidens Barklag. 



Evernia Prunastri L. Fundet nogle Gange paa Hippophaë. 

 Farven er paa Oversiden grøn (af Gonidierne), paa Undersiden 

 hvidlig af det farveløse Bark- og Marvlag. Barklagene veludviklede. 



Evernia furfuracea L. Fundet paa Hippophaë og Salix repens ; 

 næppe almindelig i Klitterne. Farven er paa Oversiden askegraa, 

 paa Undersiden sort. Løvets Lapper er noget tilbagerullede. Bark- 

 lagene middeltykke. 



Cetraria sœpincola L. er ret almindelig paa Hippophaë. Farven 

 er brun til sortbrun efter Lysets Intensitet, mørkest paa Oversiden. 

 Barklagene pseudoparenkymatiske, ret veludviklede. 



Cetraria glauca L. Fundet en enkelt Gang, siddende paa en 

 død, stærkt destrueret Tue af en ubestemmelig græsagtig Plante 

 i Klitter ved Aalbæk. Dens sædvanlige Farve er lys askegraa paa 

 Oversiden, sortbrun paa Undersiden. Paa det fundne Kliteksemplar, 

 der sad udsat for en meget voldsom Insolation, var Farven paa 

 Oversiden chokoladebrun. Begge Barklagene er ret svage; den 

 tørrer sikkert meget rask. 



Lecidea parasema sbsp. enteroleuca v. elæochroma Ach. er, 



