— 315 — 



Likener som med Held skulde konkurrere med Mosset maatte 

 1) have lodret Vækst, 2) vokse mindst lige saa hurtigt som paa- 

 gældende Mosart. Førstnævnte Krav tilfredsstilles i Virkeligheden: 

 Der er hidtil kun fundet Busklikener, der undertiden faar en aldeles 

 fænomenal Længde ved at vokse omkap med Mosset (saaledes f. Eks. 

 Rensdyrlav og Gladonia uncialis). — Andet Krav kan maaske kun 

 faa danske Likener tilfredsstille. Jeg har selv iagttaget , at f. Eks. 

 Rensdyrlav paa enkelte Steder har kunnet holde Skridt med Grim- 

 mia en Tid lang; der er saa indtraadt en særlig kraftig Vækstperiode 

 for Mossets Vedkommende, og Rensdyrlavet er bleven begravet i 

 Mostæppet, saa at kun de øverste Spidser rager op. — I sygelige 

 Moskær vil eventuelt Likenerne kunne trives bedre end Mosset og 

 hævde Pladsen, hvilket jeg dog ikke selv har nogen sikker Iagttagelse 

 for, saaledes som det kendes fra russisk Lapland (Kihlman). 



Vandmængden i Kærene er næppe i og for sig til Hinder for 

 en kraftig Likenvegetation , naar undtages Flertallet af Sphagnum- 

 kærene. Ellers maa Vandet antages at virke indirekte skadeligt ved 

 at give Mosset Sejren i Flænde over for Likenerne, idet Mossets 

 Længdevækst betydelig forøges ved rigelig Vandtilførsel. 



Det forstaas af det her udviklede, at Moskærene viser sig meget 

 likenfattige; Konkurrencen er for haard. Likenerne udsættes alt for 

 ofte for Overvoksning og Hungerdød. 



De Likener, som hidtil er noterede, i Reglen i faa Eksem- 

 plarer, er: 



1) Polytrichumkær: (har jeg ikke selv set; omtales af Børgesen & 



Jensen, men uden Angivelse af Likenfund). 



2) Grimmiakær: Gladonia uncialis (L.J Web. 



— rangiferina L. 



— furcata (Huds.) Schær. 

 Cetraria islandica L. 

 Gornicularia aculeata Ehrh. 



3) Dicranumkær: Cladonia uncialis (L.) Web. 



4) Sphagnumkær: Gladonia rangiferina (L.) (set en enkelt Gang 



i ringe Mængde). 



KAP. 4. 

 Moselikener. 



I vort Land har vi to Hovedtyper af Moser: Kærmoser og 

 Sphagnummoser. Idet jeg henviser til Warming (1895) angaaende 

 den udførlige Beskrivelse af disse Moser, skal jeg blot fremhæve 



