— 318 - 



gen atter tager Pladsen fra dem — ganske som vi saa ovenfor 

 under Omtalen af efemere Liken vegetationer paa Heden. 



Paa lodrette Brinker i Tørvegrave findes ofte et næsten fuld- 

 stændigt Dække af Lecidea uliginosa og undertiden Masser af Gia- 

 doniaskæl. 



Som man ser, er Mosernes normale Likenflora ikke rig paa 

 Arter, langt fattigere end i den tørre Callunahede, — en direkte 

 Følge af den skarpere Konkurrence ved Lyngens kraftigere Vækst 

 i Moserne. Individrigdommen af Gladonia rangiferina er en Del 

 varierende, i „Maglemose" i Gribskov er den meget lille, i „Dob- 

 berne" ved Jerup er den langt større; i Raabjerg Mose (Skagens 

 Odde) fandt jeg en kraftigt udviklet Likenvegetation. Saa vidt de 

 synlige Resultater af Konkurrencen. 



Tilpasningen til de øvrige ydre Kaar kan ifølge det sagte ikke 

 ventes at være meget forskellig fra Forholdene hos Hedelikener, 

 idet jo Likenerne jages hen paa Mosens aabne Pletter. Vi ser da 

 ogsaa, at Liken floraen omfatter ikke en eneste Art, som 

 ikke ogsaa er fundet paa Hederne. Oftest er dog Jordbun- 

 den og de lavere Luftlag langt fugtigere end paa Hederne. Naar 

 Fugtigheden er meget rigelig, spores dette paa Likenerne ved at 

 Individerne bliver meget store og kraftige samt (ifald denne Egen- 

 skab ligger indenfor Artens Variationsvidde) tillige stærkt isidiøse 

 eller sorediøse. 



KAP. 5. 



Træ- og Skovlikener. 



I Skoven spiller de økologiske Faktorer en Rolle, som for Li- 

 kenernes Vedkommende hidtil har været aldeles upaaagtet. Det er 

 overordentlig interessant at se, hvorledes den Træart, der i Kraft 

 af klimatiske og edafiske Faktorer har naaet til. at danne en samlet 

 Bestand, ganske behersker Epifytlivet og Livet paa Skovbunden. 

 Bøgen, Granen, Fyrren o. s. v. er selvfølgelig selv afhængige af kli- 

 matiske og edafiske Forhold; er disse saaledes beskafne, at Træerne 

 kan danne Bestande, foreskriver disse for Fremtiden de plante- 

 sociale Love, hvorefter Epifyter og Skovbundsvegetation har at rette 

 sig. De Planter, som ikke formaar at bøje sig under disse Love, 

 kan ikke leve i Samfundet, andre Arter, som ved deres plastiske 

 Egenskaber eller ved deres — paa andre, lignende Vækstpladser 



