— 319 — 



erhvervede — biologiske Ejendommeligheder er i Stand til at ind- 

 ordne sig under Forholdene, danner Samfundet. Saaledes bestem- 

 mer de vinter- og vaarlyse, løvfældende Bøgebevoksninger en Bund- 

 vegetation af helt andre Planter end den stedse grønne, stedse 

 mørke Granskov. Ganske lignende og maaske endnu mere paa- 

 faldende Forhold gør sig gældende indenfor det Udvalg af Likener, 

 som Bøgeskoven begunstiger i Modsætning til Granskovens Liken- 

 epifyter. Det kan ikke for stærkt betones, at den herskende Træ- 

 art ved sine biologiske Ejendommeligheder saa godt som eneraa- 

 dende udvælger og bestemmer, hvilke Plantearter den skal komme 

 til at leve i Samfund med, og de enkelte Træarter er yderst for- 

 skelligt gæstfrie, — Bøgen ret gæstfri, Granen yderst eksklusiv. 



Idet Likenvegetationen først og fremmest retter sig efter Lys- 

 forholdene i Skoven, vil det være rigtigst at behandle den med 

 dette for Øje. Mørkest er Granskoven, dernæst Bøgeskoven og der- 

 paa (se Vaupell 1863 pag. 94): Avnbøg, Løn, Aim, Ask, Eg, Birk, 

 Fyr, Esp. — Vi vil faa Lejlighed til at se, hvorledes Likenvegeta- 

 tionen fra Granskovens dybe Mørke til Espens stærke Lys gennem- 

 løber hele Skalaen fra fuldstændig Mangel paa Likener til en Kul- 

 mination af talrige, fotofile Arter. 



Fotometriske Undersøgelser er — saavidt mig bekendt — ikke 

 udførte i vore Skove. Vaupell har et klart Blik for Lysets Betyd- 

 ning i de enkelte Skovarter samt for disses Lysbehov og Skygge- 

 kastning, men nøjagtige Maalinger har han ikke foretaget. Jeg 

 føler mig ganske overbevist om, at man med et passende fotome- 

 trisk Apparat i et ensartet Træsamfund vilde kunne paavise aldeles 

 klare Forandringer i Likenvegetationens Karakter løbende jævnsides 

 med Stigning og Fald i den paa de enkelte Lokaliteteter herskende 

 Lysstyrke. Allerede nu kan jeg uden andet Maal end almindeligt 

 Øjemaal skelne en saadan Proportionalitet; jeg tvivler ikke om, at 

 man vilde kunne bruge de paa Træerne forekommende Likener 

 som Indicier for, hvorvidt den forstmæssige Udhugning er dreven i 

 den rette Maalestok eller ej. Saaledes gaar Forekomsten af Evernia 

 Prunastri (og enkelte andre) i rigelig Mængde paa Bøg jævnsides 

 med en meget udpræget Lysstilling af Træerne. Hvor derfor denne 

 Plante begynder at indfinde sig i stor Mængde, bør man vist være 

 forsigtig med Udhugning; dér vil Mordannelse kunne blive det næste 

 Skridt. 



Vaupells Ordning af Træerne i en „Lysrække" er en genial 

 Tanke, men den opstillede Skala er ifølge en skriftlig Meddelelse 



